Справа № 751/9781/16-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/9781/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Маслюк Н.В.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Файдюка В.В.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправною, скасування постанови від 30.09.2016 року по справі про порушення митних правил, винесену в.о. начальника Супроненко В.М. про притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України, закриття провадження по справі.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2016 року т.в.о. заступника управління боротьби з митними правопорушеннями - начальником відділу протидії митним правопорушенням Чернігівської митниці ДФС Койстрик Ю.В. відносно громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 складений протокол про порушення митних правил № 0329/10200/16 за ознаками ст. 485 Митного кодексу України, а саме: ОСОБА_2 порушив встановлені Митним кодексом умови тимчасового ввезення на митну територію України вищезазначеного транспортного засобу особистого користування, використав транспортний засіб особистого користування, стосовно якого надані пільги по сплаті митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку із якими було надані такі пільги та не виконав обов'язок із сплати митних платежів.

В подальшому, постановою від 30.09.2016 року № 0329/10200/16 у справі про порушення митних правил, громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України та накладено штраф у сумі 431 829 грн. 63 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив, що постанова в справі про порушення митних правил від 30.09.2016 року № 0329/10200/16, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України - не відповідає вимогам закону. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявності у позивача мети на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу, а тому є необґрунтованою, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Так, питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення».

У відповідності до ст. 1 Конвенції, кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Згідно п. «с» ч. 1 ст. 1 Глави І Додатку «С» Конвенції, «приватне використання» транспортних засобів - перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території (ст. 5 Глави III Додатку «С»).

Крім того, відповідно до ст. 380 Митного кодексу України, дозволяється тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів для особистого користування на строк до одного року. Ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно зі ст. 292 МК України, митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України, якщо такі товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

В силу положень ч. 1 ст. 112 МК України, митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 293 МК України, крім осіб, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, особами, на яких покладається обов'язок із сплати митних платежів, є: у разі недотримання положень цього кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Главою 68 МК України, передбачені види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення.

Так, стаття 485 МК України передбачає, як один із видів порушень митних правил, протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Серед протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів є використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно статті 459 МК України адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2016 року Чернігівською митницею ДФС отримано лист Чернігівського прикордонного загону від 24.06.2016 року № 51/1043, з метою припинення можливої протиправної діяльності останній інформує, що оперативно-розшуковим відділом отримана інформація щодо транспортного засобу марки «Nissan Primera », реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який був ввезений на територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення» 22.08.2015 року громадянином республіки Білорусь ОСОБА_2 та на даний час переміщується по м. Чернігову.

Так, під час перевірки встановлено, що 18.08.2015 року через зону діяльності Волинської митниці ДФС гр. України ОСОБА_5, м. АДРЕСА_1 було ввезено на територію України в митному режимі «Транзит» транспортний засіб марки «Nissan Primera » реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

22.08.2015 року о 01 год. 06 хв. гр. ОСОБА_5 вивіз даний автомобіль за межі митної території України, через пункт пропуску «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці ДФС. В той же день о 01 год. 36 хв. позивачем, через пункт пропуску «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці ДФС, ввезено на митну територію України, з метою особистого користування в митному режимі «тимчасового ввезення строком до 1 року», автомобіль марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

Також, відповідно до витягу з автоматизованої бази даних ДПС України «Гарт-ІП», позивач 21.08.2015 о 23 год. 16 хв. потрапив в Україну через митний пост «Нові Яриловичі» в якості пішохода, а 22.08.2015 о 01 год. 11 хв. покинув територію України через пункт пропуску «Славутич» на автомобілі марки «Nissan Primera », реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 разом з гр. ОСОБА_5 та о 01 год. 21 хв. 22.08.2015 в'їхав через пункт пропуску «Славутич» на зазначеному транспортному засобі разом з гр. ОСОБА_5 того ж дня, о 03 год. 28 хв. 22.08.2015 покинув Україну через митний пост «Нові Яриловичі» в якості пішохода.

Крім того, згідно запиту Чернігівської митниці ДФС від 30.06.2016 №2495/25-70-20-050 до Вітебської митниці Республіки Білорусь щодо проведення опитування гр. ОСОБА_2, вбачається наступне: гр. ОСОБА_2 під час опитування повідомив, що транспортний засіб марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 було ввезено ним в Україну в митному режимі «тимчасового ввезення строком до 1 року» з метою особистого користування; транспортний засіб було ввезено в Україну на підставі генерального доручення, оформленого його знайомим ОСОБА_5, який є громадянином Литви; він не є працівником жодного підприємства, зареєстрованого в Литві; жодних інтересів іноземних підприємств в Україні не представляє; 22.08.2015 року транспортний засіб передав своєму знайомому Дмитру за генеральним дорученням на території України; транспортний засіб залишив в Україні своєму другу для тимчасової експлуатації на його розсуд.

Так, судом першої інстанції вищевказані факти не враховано, оскільки під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, позивач вказав, що дана інформація була отримана від нього в результаті психологічного тиску на нього з боку працівників Вітебської митниці, однак на підтвердження вказаного належних доказів позивачем не подано.

Натомість, відповідно до листа Вітебської митниці Республіки Білорусь від 05.09.2016 року № 03-04/13004 зазначено, що під час отримання письмових пояснень від ОСОБА_2 психологічний тиск зі сторони співробітника оперативно-розшукового відділу Вітебської митниці на позивача не здійснювався.

Крім того, з пояснень представника відповідача вбачається, що позивач повинен був вивезти даний автомобіль за межі митної території України 22.08.2016 року, однак станом на 24.11.2016 року цього зроблено не було.

З приводу цього, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначив, що ОСОБА_2 повідомив митницю про знаходження транспортного засобу в ремонті, що не заперечується відповідачем.

Як встановлено колегією суддів, дійсно ОСОБА_2 звернувся до Чернігівської митниці ДФС з такою заявою 22.08.2016 року, проте документи, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб митниці не надав, на якій станції техобслуговування перебуває автомобіль не повідомив, що унеможливлює ідентифікацію транспортного засобу як такого, що перебуває під митним контролем, а також унеможливлює отримання інформації про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним ПМП, передбаченого ст. 485 МК України, а саме, вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів - повністю доведена. Обставин, які б згідно ст.ст. 17, 247 КУпАП виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 24 листопада 2016 року, та є підставами для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

В.В. Файдюк

Повний текст 20.07.2017 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Файдюк В.В.