Справа № 214/4500/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4500/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Борищук Наталії Едуардівни про визнання протиправними дій, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 05.08.2016 року, в якому просив суд: визнати протиправними дії поліцейського УПП в м. Кривому Розі Департаменту ПП Борищук Н.Е. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності; скасувати винесену нею постанову серії ПС2 № 751036 від 26.07.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що оскаржувану ним постанову винесено інспектором ПП без будь-яких на те законних підстав з перевищенням своїх владних повноважень, порушенням ст.ст.245,276,278,279,280 КУпАП та без з'ясування всіх обставин, які б свідчили про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, за якою саме статтею КУпАП кваліфікованого відповідачем йому не відомо з огляду на відсутність вказівки на неї в постанові. Посилаючись на відсутність доказів фото-, відео фіксації інкримінованого йому адміністративного правопорушення стосовно начебто допущення ним порушень п.2.1 «а» ПДР України щодо відсутності у нього посвідчення водія, оскільки на той момент автомобілем керував не він, а його цивільна дружина ОСОБА_3, вважав безпідставним винесення інспектором ПП постанови, у зв'язку з чим, на його думку, вона підлягає скасуванню. Крім того вказав, що своїми діями інспектор ПП Борищук Н.Е. допустила порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, позбавивши можливості їх належної реалізації, у тому числі відмовивши у зверненні за правовою допомогою та ігноруванні його доводів про відсутність в його діях порушень ПДР України загалом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Рагозіна О.В. в судовому засіданні пред'явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Посилаючись на те, що на момент розгляду справи визначений ч.2 ст.38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення сплинув, просила провадження у справі закрити. В подальшому в судове засідання не з'явились, згідно поданого клопотання просили справу розглянути за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Відповідач - інспектор Управління ПП в м. Кривому Розі Департаменту ПП Борищук Н.Е. заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість. Суду пояснила, що 26.07.2016 року вона здійснювала патрулювання на службовому автомобілі та отримала виклик від працівників національної гвардії про те, що водій автомобіля НОМЕР_1, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, допустив наїзд на працівника нацгвардії. Приїхавши за викликом на місце зупинки автомобіля, вона відрекомендувалась та попрохала водія надати їй документи на автомобіль, у т.ч. водійське посвідчення, однак ОСОБА_1 документ не надав, посилаючись на його відсутність. На момент її приїзду ОСОБА_1 сидів на місці водія в автомобілі, двигун якого був заведений, а сам водій мав намір рушити з місця, але дорогу йому перекрив патрульний автомобіль. Викликавши допоміжний екіпаж поліції у зв"язку з відсутністю у неї алкотестеру для проходження водієм огляду на визначення стану алкогольного сп"яніння, вона почала оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.126 КУпАП. Прибувши на місце зупинки транспортного засобу за викликом працівників поліції, цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повідомила, що того дня її чоловік знаходився в гаражі, а пізніше заїхав до магазину. Посвідчення водія, видане ОСОБА_1, вона не надала, натомість маючи своє водійське посвідчення, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 погодилась відвезти до гаража без поміщення на штрафний майданчик. В подальшому відповідач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про подальший розгляд справи за її відсутності.

За даних обставин суд вважає за можливе згідно ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності адміністративного судочинства, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою воно надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

26.07.2016 року поліцейським роти №2 батальйону №1 Управління ПП в м. Кривому Розі Департаменту ПП Борищук Н.Е. винесено постанову серії ПС2 №751036 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 26.07.2016 року о 20.25 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Балакіна (дійсна назва - Павла Глазового) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, розглянута безпосередньо за місцем вчинення правопорушення інспектором ПП Борищук Н.Е. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, з попереднім роз'ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 26.07.2016 року, вчиненим без будь-яких зауважень чи заперечень, тому суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222,258,278,280,283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Посилання позивача, що його процесуальні права інспектор йому не роз'яснила також спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратору (а.с.16).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Як слідує з постанови у справі про адміністративне правопорушення, 26.07.2016 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 26.07.2016 року автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в районі вул. Балакіна (дійсна назва - Павла Глазового) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, керував не він, а його цивільна дружина - ОСОБА_3, яку він чекав біля магазину. Натомість такі доводи суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами з боку позивача, в той час як відповідачем Борищук Н.Е. в порядку ч.2 ст.71 КАС України в спростування вказаних обставин та доведення правомірності своїх дій та дійсності факту допущеного ОСОБА_1 порушення ПДР України, надано відеозапис з відеореєстратору (нагрудної камери), оглянутий судом (а.с.16), на якому видно, що на момент виявлення порушення в автомобілі за кермом перебував саме ОСОБА_1, а його дружина ОСОБА_3 підійшла пізніше після дзвінка працівників поліції і обставини керування нею транспортним засобом не підтвердила.

Водночас, обставини керування автомобілем ОСОБА_1 також встановлені судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (214/4811/16-п), зазначені в постанові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2016 року, залишеній без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року (а.с.58-59,60), а тому в розумінні ч.1 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню.

Наведені позивачем мотиви відсутності в його діях адміністративного правопорушення з огляду на не зазначення в постанові конкретної статті КУпАП, за якою його притягнуто до відповідальності, суд відхиляє з огляду на те, що під час розгляду справи відносно ОСОБА_1, інспектором ПП належним чином проведено кваліфікацію його дій згідно ч.1 ст.126 КУпАП, про що безпосередньо зазначено в оскаржуваній ним постанові.

Вказані обставини та обсяг зібраних у справі доказів є свідченням доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП із наявністю в його діях вини. Саме по собі суб'єктивне ставлення позивача до своїх дій суд розцінює як обраний ним спосіб судового захисту прав та намір уникнути відповідальності, що судом оцінюється критично.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем його прав та створення неможливості їх реалізації в повному обсязі суд залишає поза увагою виходячи з того, що позивачем не зазначено, які саме його права було порушено чи обмежено їх реалізацію з боку відповідача та в чому саме це полягало, враховуючи, що сам факт звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є наслідком реалізації визначеного ст.268 КУпАП права на оскарження ним постанови по справі про адміністративне правопорушення, положення якої інспектором ПП Борищук Н.Е. роз'яснено.

Суд також не вбачає підстав для застосування при вирішенні даного спору положень ч.2 ст.38 КУпАП щодо закриття провадження по справі у зв'язку зі сплином строку накладення адміністративного стягнення, про що заявлено представником позивача Рагозіною О.В., оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.17, ст.162 КАС України даний спір є публічно-правовим як спір фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим адміністративний суд не наділений повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, вимоги представника щодо застосування ч.2 ст.38 КУпАП є взаємовиключними з первісними доводами її довірителя щодо відсутності в його діях ознак адміністративного правопорушення, адже в розумінні ст.ст.38,247 КУпАП наведені нею обставини для закриття провадження по справі є самостійними, в той час як закриття провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент її розгляду строку для накладення стягнення можливе виключно у випадку встановлення винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Між іншим, процесуальне рішення за результатами розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП прийнято інспектором ПП Борищук Н.Е. в межах строку, визначеного ст.38 КУпАП у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, є законним, обґрунтованим, а тому підстави для закриття провадження відсутні.

Разом з тим, під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідач дотрималася принципу законності та "...досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії".

Інших належних та допустимих доказів, об'єктивних свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи в ході судового розгляду не встановлено. Попередньо заявлене ОСОБА_1 клопотання про допит свідків в рахунок доведення пред'явлених вимог, позивач в подальшому не підтримав, скориставшись правом заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки судом не встановлено, якими саме діями відповідача порушено права позивача, в чому полягали такі порушення, з урахуванням встановлених обставин винесення відповідачем постанови з дотриманням визначеного законом процесуального порядку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та доведеністю відповідачем правомірності своїх дій достатніми та допустимими доказами для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Борищук Наталії Едуардівни про визнання протиправними дій, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко