Справа № 127/23436/16-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23436/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

19 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

04.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі УПФУ в м.Вінниці) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 01.07.2014 року знаходиться на обліку в УПФУ в м. Вінниці та отримує пенсію за віком по списку № 2 згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 949,00 грн.

17.09.2015 року Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» збільшено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 949 грн. до 1074 грн., а згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.05.2016р. становить 1130грн.

Однак розмір пенсії позивача з моменту її призначення залишився незмінним, в зв'язку з чим він звернувся до пенсійного фонду з відповідною заявою про перерахунок йому пенсії з урахуванням вказаних підвищень, передбачених Законами України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та «Про державний бюджет України на 2016 рік».

Однак листом від 25.08.2016 року №253/М-1 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що він не має страхового стажу для повної пенсії (розмір його пенсії обчислюється пропорційно набутому стажу).

Вказана відмова слугувала підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не у спосіб та у межах, передбачених Конституцією та Законами України, що призвело до порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Матеріалами справи підтверджено, що з 01.07.2014 року УПФУ в м. Вінниці позивачу призначено пенсію за віком по Списку №2.

Розрахунок пенсії позивача станом на вищевказану дату було здійснено при загальному страховому стажі 25 років, 11 місяців та 11 днів.

Розмір пенсії, з урахуванням державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ від 26.03.2008р. №265, становить 949,00грн.

Такий розмір пенсії відповідав розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що був встановлений законом до 01.09.2015р.

Законом України від 17.09.2015р. №704 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.09.2015р. збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (із 949грн. до 1074грн).

Із зміною розміру прожиткового мінімуму розмір пенсії позивача збільшено не було.

Слід зазначити, що на час розгляду справи в суді першої інстанції розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1130грн.

В той же час, з листа УПФУ в м.Вінниці від 25.08.2016 року вбачається, що розмір пенсії позивача залишився незмінним та становить 949,00грн.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Разом з тим, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Верховний Суд України в постанові пленуму „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Отже, вищезазначеними положеннями Конституції України, які є нормою прямої дії, імперативно визначено, право громадян на пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Застосовуючи такий фундаментальний принцип адміністративного судочинства, як принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки розмір його пенсії, яка є єдиним джерелом його існування, починаючи з 01.09.2015року є нижчим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

А отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність законних підстав для ухвалення судового рішення, яке направлено на захист прав позивача.

Визначаючи державний орган, на який має бути покладений обов'язок щодо відновлення порушеного права позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, загальнообов'язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального діалогу, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім'ї, протидії торгівлі людьми, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, зокрема забезпечення їх психологічної реабілітації, санаторно-курортного лікування, технічними та іншими засобами реабілітації, житлом, надання освітніх послуг, організації поховання, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014р., Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно із п.7 зазначеного Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, саме Пенсійний фонд України, який реалізує свої повноваження через утворенні територіальні органи, наділений повноваженнями щодо призначення пенсії, а отже, УПФУ в м.Вінниці, є відповідальним за призначення пенсії позивачу та визначення її розміру, який би відповідав вищенаведеним положенням Конституції України, що визначають права громадянина.

З огляду на викладене, враховуючи зміст та обсяг заявлених позивачем вимог, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обрав необхідний та достатній способом відновлення порушеного права позивача визнавши протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язавши його перерахувати пенсію позивачу, встановивши розмір пенсії не нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з моменту звернення позивача, з відповідною заявою.

У відповідності до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно було встановлено фактичні обставини справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.