Справа № 823/3/17
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року справа № 823/3/17

10 год. 57 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю:

позивача - не з'явилась,

представника відповідача - Недоступ О.О. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №26218-13 від 30.06.2016р., яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 2647 грн. 93 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно принципу стабільності податкового законодавства України зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Відповідно до п.п.12.3.4. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Черкаська міська рада у порушення законодавства не оприлюднила рішення про встановлення місцевих податків та зборів у встановлений період, а тому воно не набуло чинності та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В судове засідання позивач не з'явилась, проте направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким викладено в новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки». Пунктом 4 Прикінцевих положень Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідач також звернув увагу, що підпункт 4.1.9 пункт 4.1 статті 4 Податкового кодексу України передбачає заборону вносити зміни до будь-яких елементів податків та зборів. Однак, Законом України № 71-VIII встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та не вносились зміни до елементів податку протягом бюджетного періоду, а тому не порушено принцип стабільності податкових правовідносин.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 26712210), які містяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 217, 4 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, Черкаською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення №26218-13 від 30.06.2016р., яким визначено позивачу податкове зобов'язання за 2015 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 2647 грн. 93 коп.

Встановлюючи в судовому засіданні обставини правомірності прийняття спірного рішення, суд враховує, що згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статтею 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

В розумінні підпункту 266.2.1. пункту 266.2. статті 266 об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.5.1. пункту 266.5. статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 22 січня 2015 року №2-672 «Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» визначено в межах Черкаської міської ради об'єкт оподаткування, базу оподаткування, ставку податку, порядок обчислення податку, податкового періоду, строку та порядку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до вказаного рішення ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об'єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб встановлено у розмірі 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування, що становить 12 грн. 18 коп.

З наведених законодавчих норм вбачається, що позивач, як власник нежитлової нерухомості, загальною площею 217,4 кв.м., зобов'язана сплатити податок на нерухоме майно за 2015 рік, відмінне від земельної ділянки у сумі 2647 грн. 93 коп. (217,4х12,18=2647,93).

Щодо посилань позивача на обставину оприлюднення рішення Черкаської міської ради лише на веб-сайті вказаної ради, суд зазначає, що згідно пункту 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати: нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

За частиною 2 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015р., установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З огляду на зазначені положення Законів оприлюднення рішення місцевої ради на її офіційному веб-сайті є одним із належних способів оприлюднення такого рішення.

Водночас, рішення Черкаської міської ради від 22 січня 2015 року №2-672 «Про затвердження положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» не скасоване та не є предметом оскарження чи визнання незаконним у даній справі.

Більш того, посилаючись на нечинність та протиправність названого рішення Черкаської міської ради позивач не надав доказів його скасування чи визнання нечинним у встановленому законом порядку.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення суперечить принципу стабільності податкового законодавства України. Суд зазначає, що обов'язок щодо сплати податку на нежитлову нерухомість відмінну від земельної ділянки, який запроваджено з 01.01.2015р., виникає у позивача в 2016 році, тобто з наступного бюджетного періоду, а тому не суперечить принципу стабільності податкового законодавства.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення відповідач керувався нормами Податкового кодексу України та не має інших повноважень, окрім як нарахувати податок на нерухоме майно відповідно до наведених вище вимог.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача про незаконність податкового повідомлення-рішення відповідача №26218-13 від 30.06.2016р., яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 2647 грн. 93 коп. При цьому, відповідачем доведено законність вказаного рішення.

В силу положень частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 25.01.2017р.