Справа № 825/1990/16
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1990/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участю секретаря Кондратенко О.В.,
представника позивача Борзака А.М.,
представника відповідача Супруна Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

09.11.2016 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить суд: визнати протиправним позбавлення ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за травень 2016 року у відповідності до наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року»; визнати протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.07.2016 про проведення службового розслідування стосовно недоплати грошового забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 виплати ОСОБА_1 надбавку за виконання особливо важливих завдань, премію та щомісячну додаткову грошову винагороду за травень 2016 року у повному обсязі.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом. У свою чергу, у період перебування позивача на військових зборах у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 (м. Полтава) на нього, у відповідності до наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 26.04.2016 № 108 «По стройовій частині», було накладено дисциплінарне стягнення сувора догана та складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вживання алкогольних напоїв та прибуття на службу в нетверезому стані, у зв`язку із чим позивач був позбавлений 25 відсотків щомісячної додаткової грошової винагороди та премії за старанність, розумну ініціативу та сумлінне виконання службових (посадових) обов`язків за квітень 2016 року. При цьому, після відправлення позивача для подальшого проходження служби до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , останнього, згідно наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення розмірів премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року», було позбавлено щомісячної додаткової грошової винагороди, премії та надбавки за виконання особливо важливих завдань. Вищевказане позбавлення було проведено на підставі постанови Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 275,60 грн. У зв`язку з чим, вважає, що відповідачем позбавлено його коштів за вчинення ОСОБА_1 одного і того самого правопорушення. Крім того, зазначив, що ним на адресу командування Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 був направлений рапорт про проведення службового розслідування стосовно недоплати грошового забезпечення. За результатами службового розслідування був оформлений відповідний акт, яким встановлено подвійність стягнення з ОСОБА_1 коштів за одне й те саме правопорушення, та проект наказу щодо внесення змін до наказу командира Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення розмірів премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року». Разом з тим, вищевказаний наказ не було підписано командиром Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що свідчить про бездіяльність відповідача у частині розгляду рапорту ОСОБА_1 .
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки у оскаржуваних правовідносинах Військова частина - польова пошта НОМЕР_1 діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом.
Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2016 року ОСОБА_1 знаходився на військових зборах у Військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (м. Полтава).
Наказом командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 26.04.2016 № 108 «По стройовій частині» позивача з 26.04.2016 виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, у зв`язку із відбуттям до нового місця служби (до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ). При цьому, у вищевказаному наказі зазначено, що за вживання алкогольних напоїв та прибуття на службу в нетверезому стані, на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення сувора догана та останнього позбавлено 25 відсотків щомісячної додаткової грошової винагороди та премії за старанність, розумну ініціативу та сумлінне виконання службових (посадових) обов`язків за квітень 2016 року (а.с.11).
17.05.2016 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 надійшла постанова Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн. і стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн. (лист Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 27.07.2016 № 1873) (а.с.16).
На підставі постанови суду, наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення розмірів премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року» ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни встановлено у травні 2016 року премію та додаткову грошову винагороду у розмірі 0% та позбавлено останнього надбавки за виконання особливо важливих завдань (а.с.43,44).
Крім того, як встановлено у судовому засіданні, 12.07.2016 ОСОБА_1 подано на ім`я командування Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 рапорт про проведення службового розслідування по факту недоплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за травень 2016 року (а.с. 66).
Наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 12.07.2016 № 161 «По стройовій частині» зобов`язано капітана ОСОБА_2 провести службове розслідування по факту недоплати грошового забезпечення за травень 2016 року прапорщику ОСОБА_1 та представити на затвердження акт про проведення службового розслідування та проект наказу до 19.07.2016 (а.с.67).
06.01.2017 заступником командира 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону по РОС ОСОБА_2 складено акт службового розслідування, який затверджено командиром Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (а.с.72-74).
10.01.2017 тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 винесено наказ № 15 «Про результати службового розслідування по факту недоплати грошового забезпечення прапорщику ОСОБА_1 » (а.с.69).
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Так, Законом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до приписів частини 1 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з частинами 2 - 4 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
У свою чергу, порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329 (далі - Інструкція № 260) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 1.2 Інструкції № 260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
У свою чергу, правила виплати військовослужбовцям надбавки за виконання особливо важливих завдань передбачені розділом XV Інструкції № 260.
Так, у відповідності до абзацу 1 пункту 15.8 Інструкції № 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірах до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
При цьому, абзацом 9 пункту 15.8 Інструкції № 260 передбачені підстави не виплати надбавки за виконання особливо важливих, зокрема, надбавка не виплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надбавка не виплачується за місяць, в якому така постанова надійшла у військову частину.
У свою чергу, преміювання військовослужбовців проводиться у відповідності до розділу XXXI Інструкції № 260.
Так, згідно з пунктом 31.1. Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.
Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.
У відповідності до пункту 31.6 Інструкції № 260 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).
При цьому, командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди, зокрема за уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) (пункт 10 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України 15.11.2010 № 595 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2010 за № 1194/18489 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Інструкція № 595).
З системного аналізу Інструкції № 260 та Інструкції № 595 вбачається, що чинним законодавством України передбачені підстави, які зобов`язують командирів військових частин позбавляти військовослужбовців певних складових їх грошового забезпечення - надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії та щомісячної додаткової грошової винагороди у разі вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) та у разі прийняття судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, а саме з наказу командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 26.04.2016 № 108 «По стройовій частині», за вживання алкогольних напоїв та прибуття на службу в нетверезому стані, на ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення сувора догана та останнього позбавлено 25 відсотків щомісячної додаткової грошової винагороди та премії за квітень 2016 року (а.с.11).
17.05.2016 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 надійшла постанова Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн. і стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн. (лист Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 27.07.2016 № 1873) (а.с.16).
На підставі постанови суду, наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення розмірів премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року» ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни у травні 2016 року встановлено премію та додаткову грошову винагороду у розмірі 0% та позбавлено останнього надбавки за виконання особливо важливих завдань (а.с.43,44).
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині визнання протиправним позбавлення ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за травень 2016 року у відповідності до наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.06.2016 № 768 «Про встановлення премії та грошової винагороди військовослужбовцям частини за підсумками роботи за травень 2016 року».
При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача, як у адміністративному позові, так і його представника у судовому засіданні на подвійне стягнення з нього коштів за допущення ним одного і того ж самого правопорушення, оскільки Інструкціями №№ 260 та 595 встановлено відповідний перелік підстав для позбавлення військовослужбовців надбавки за виконання особливо важливих завдань, премій та щомісячної додаткової грошової винагороди.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2016 року позивача було позбавлено додаткової грошової винагороди та премії у зв`язку із притягненням його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, а у травні 2016 року у зв`язку із надходженням до Військової частини - польова пошта В 1688 постанови Київського районного суду м. Полтава від 21.04.2016 (справа № 552/1891/16-п) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями).
При цьому, позовна вимога ОСОБА_1 щодо зобов`язання Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 надбавку за виконання особливо важливих завдань, премію та щомісячну додаткову грошову винагороду за травень 2016 року у повному обсязі, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від першої вимоги, у задоволенні якої судом було відмовлено у повному обсязі.
Разом з тим, вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.07.2016 про проведення службового розслідування стосовно недоплати грошового забезпечення ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, під рапортом (заявою), у відповідності до наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2013 № 200 «Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України», розуміють письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
У свою чергу, згідно зі статтею 119 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут) усі пропозиції, заяви чи скарги розглядаються і вирішуються у строк не більше одного місяця з часу їх отримання, а ті, що не потребують додаткового вивчення й перевірки, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів з часу їх надходження. Якщо у місячний строк вирішити порушені у зверненні питання неможливо, командир встановлює новий строк, про що сповіщається військовослужбовець, який подав звернення. При цьому загальний строк розгляду пропозиції, заяви чи скарги не може перевищувати сорока п`яти днів.
У той же час, у відповідності до частини 3 статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2016 ОСОБА_1 подано на ім`я командування Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 рапорт про проведення службового розслідування по факту недоплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за травень 2016 року (а.с. 66).
Наказом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 12.07.2016 № 161 «По стройовій частині» зобов`язано капітана ОСОБА_2 провести службове розслідування по факту недоплати грошового забезпечення за травень 2016 року прапорщику ОСОБА_1 та представити на затвердження акт про проведення службового розслідування та проект наказу до 19.07.2016 (а.с.67).
06.01.2017 заступником командира 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону по РОС ОСОБА_2 складено акт службового розслідування, який затверджено командиром Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (а.с.72-74).
10.01.2017 тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 винесено наказ № 15 «Про результати службового розслідування по факту недоплати грошового забезпечення прапорщику ОСОБА_1 » (а.с.69).
З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідачем, у порушення вимог статті 119 Дисциплінарного статуту та частини 3 статті 85 Дисциплінарного статуту, не розглянуто у місячний строк рапорт позивача від 12.07.2016 та протягом одного місяця не завершено проведення службового розслідування (службове розслідування завершене лише 10.01.2017).
При цьому, жодних належних та допустимих доказів щодо встановлення командиром Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 нового строку (продовження строку) розгляду рапорту позивача від 12.07.2016 та відповідного сповіщення про це ОСОБА_1 відповідачем до суду не надано.
Крім того, відповідачем не надано до суду і доказів щодо продовження строку проведення службового розслідування.
У свою чергу, у відповідності до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) «Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...».
Вирішуючи питання стосовно застосування частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.
За змістом частин 4, 5 статті 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 від 12.07.2016 про проведення службового розслідування з питання недоплати грошового забезпечення ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Падій