Справа № 181/23/17
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/23/17
Провадження № 2-а/181/2/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. смт. Межова

Суддя Межівський районний суд Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певних дій,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певних дій.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_2 зазначив, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області з 20 березня 2012 року та отримує пенсію державного службовця в розмірі 81 % від заробітку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в редакції, що діяла на момент звернення.

06 квітня 2016 року Кабінетом Міністрів України видано постанову № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», якою затверджено структуру і умови праці та нові схеми посадових окладів державних службовців.

На підставі вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України у нього виникло законне право на перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року.

10.06.2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям з 01 травня 2016 року.

Згідно відповіді управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області № 1164/05/18 від 10.06.2016 року відповідачем йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, у якій зазначено, що для здійснення перерахунку законних підстав немає. Відмова відповідача мотивована тим, що ч.5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 VІІІ від 02 березня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися, зокрема згідно Закону України «Про державну службу» № 3723 -ХІІ від 16 грудня 1993 року не призначаються, а призначені до 01 червня 2015 року не перераховуються.

Позивач просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо відмови йому у перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу"; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі здійснити йому перерахунок призначеної пенсії з 01 травня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови КМУ від 06 квітня 2016 року № 292 та № 1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції від 16.12.1993 року, що діяла на момент призначення пенсії в розмірі 81 % заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі надати довідку про фактичну заробітну плату державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії; стягнути з Державного бюджету на його користь сплачений ним судовий збір.

Відповідач адміністративний позов не визнав, надавши заперечення, в якому посилається на те, що згідно п. 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Відтак, починаючи з 01 червня 2015 року органи Пенсійного фонду України не призначають і не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та деяких інших законів. З 01 травня 2016 року діє Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, яким не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям. Статтею 90 даного Закону передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже підстав для перерахунку пенсій по заробітку відповідно до наданих документів ОСОБА_2 відсутні. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтували свої позиції по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області з 20 березня 2012 року та отримує пенсію державного службовця в розмірі 81 % від заробітку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ в редакції, що діяла на момент звернення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» затверджено структуру і умови праці та нові схеми посадових окладів державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Згідно з рішенням КСУ від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до суб'єкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що згідно п. 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Відтак, починаючи з 01 червня 2015 року органи Пенсійного фонду України не призначають і не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та деяких інших законів. З 01 травня 2016 року діє Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, яким не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям.

Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, норми ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (у редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

10 червня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, однак 10 червня 2016 року відповідач своїм листом №1164/05/18 відмовив йому у перерахунку пенсії.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем, а тому суд бере їх за основу при вирішенні даного спору.

Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії в розмірі 81 % від заробітної плати.

В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років державним службовцям, є ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, №3723-XII, що діяла на момент призначення пенсії.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через невстановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06) від 24 липня 2014 року). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Проте такий механізм був запроваджений лише через декілька років біля набрання Законом чинності. Наведений стан був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що порушив майновий інтерес заявника, тривале не запровадження відповідного механізму було втручанням у право заявника мирно володіти своїм майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграф 39 у справі «Будченко проти України»).

У своїй довідці та висновках Пленум Вищого адміністративного суду України сформулював позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення попередніх Законів України. Аналогічну позицію викладено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 22 липня 2011 року №1091/11/13-11. Таку ж думку висловлював Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року (ЄДРСР - № 42010782).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того, Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року №1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами, як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України, згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин, стосовно яких виник спір».

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок призначеної їй пенсії державного службовця з 01 травня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 та № 1013 від 09 грудня 2015 року, згідно з вимогами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії в розмірі 81 % заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача з вимогою порахунку пенсії 10 червня 2016 року, а в своєму позові позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про проведення перерахунку з 01 травня 2016 року не ґрунтуються на законі та з урахуванням положень ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» їх в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області провести позивачу перерахунок та виплату пенсію державного службовця з 01 червня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.8, ч.3 ст.22, ч.1 ст.58 Конституції України, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-17 та ст.ст. 8,9, 17-19, 71, 79, 159, 161-162, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахунок призначеної пенсії з 01 червня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 та № 1013 від 09.12.2015 року згідно з вимогами ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції від 16.12.1993 року, що діяла на момент призначення пенсії в розмірі 81 % заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору зі спеціального фонду Державного бюджету України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: Л. Ф. Літвінова