Справа № 826/10046/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 січня 2017 року скорочене провадження № 826/10046/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів
до ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект»
про стягнення заборгованості в розмірі 1 682 469,66 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» про стягнення заборгованості в розмірі 1 682 469,66 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», та зазначає, що ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» повинно було:

у 2014 році працевлаштувати 25 інвалідів, проте відповідачем було працевлаштовано лише 10 особи, у зв'язку з чим до відповідача застосовано адміністративно-господарську санкцію за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 867 274,65 грн. та донараховано пеню за порушення строків сплати зазначеної суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 191664,46 грн., що разом складає 1 058 939,11 грн.;

у 2015 році працевлаштувати 22 особи з інвалідністю, проте відповідачем працевлаштовано лише 11 осіб, у зв'язку з чим до відповідача застосовано адміністративно-господарську санкцію за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 600 703,95 грн. та донараховано пеню за порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 22 826,60 грн.

Відповідною ухвалою суду, згідно з пунктом 4 частиною 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подані заперечення по суті заявлених позовних вимог, в яких відповідач посилається на положення Господарського кодексу України, Кодекс законів про працю, Закони України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про зайнятість населення» та зазначає, що ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» протягом 2014-2015 років вживалися всі можливі заходи для працевлаштування інвалідів, а саме: 15.01.2014 до Київського міського центру зайнятості, Шевченківського районного центру зайнятості подавалась звітність за формою № 3-ПН.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» () є юридичною особою та перебуває на обліку в Київському міському відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» 15.01.2014 подало до Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік за формою та в порядку, встановленими наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 316 від 31.05.2013.

Також, 09.12.2014 ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» подано до Шевченківського районного центру зайнятості звіт про зайнятість та працевлаштування за 2014 рік за формою № 3-ПН.

Позивач вказує, що відповідачем не виконано 4-х відсоткового нормативу призначеного для працевлаштування інвалідів у відповідності до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а саме не працевлаштовано у 2014 році 15 інвалідів, у 2015 році 11 осіб.

Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів направлялись запити до Шевченківського районного центру зайнятості, Херсонського, Сєвєродонецького, Львівського міських центрів зайнятості щодо надання відповідачем звітності форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» до установи 2014-2015 роках.

Вищевказані міські центри зайнятості повідомили, що відповідачем у 2014-2015 роках звітність не подавалась. Лише Шевченківський районний центр зайнятості повідомив, що лише у грудні 2014 року подано звітність із запитом вакансій, які передбачають працевлаштування інвалідів, що свідчить про невиконання суб'єктом господарювання свого прямого обов'язку та формальним підходом до встановлених Законом норм і правил.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, гарантії їм рівних з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначено Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» № 875-XII від 21.03.1991.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (із змінами та доповненнями) соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють забезпеченню прав інвалідів щодо включення до суспільного життя нарівні з іншими громадянами (частина п'ята статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць, відповідно до змісту частини 5 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, може бути зараховано забезпечення роботою інвалідів на підприємствах, в організаціях громадських організацій інвалідів шляхом створення господарських об'єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань (частина шоста статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Аналіз вищевказаних положень дає підстави для висновку про те, що нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні на підприємства покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості місць для працевлаштування інвалідів, що не супроводжується обов'язком пошуку інвалідів для працевлаштування на створені ним робочі місця. Такий обов'язок покладено на органи працевлаштування, перелічені в частині 1 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постановах від 20.06.2011 у справі №21-60а11 за позовом Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного підприємства «Продекспорт» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та від 26.06.2012 у справі №21-105а12 за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Одеської залізниці про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Водночас, відповідно до пункту 1.3 Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013, роботодавці подають інформацію до територіального органу Державної служби зайнятості України у містах Києві та Севастополі, районі, місті, районі у місті (далі - територіальний орган) незалежно від місцезнаходження.

Згідно з вимогою пункту 2.1 Порядку подання звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» така звітність подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» направлялись поштою до Фонду соціального захисту інвалідів, Державного центру зайнятості, Київського міського центру зайнятості 08.01.2013, 26.12.2013, 28.01.2015, 26.01.2016 заявки на працевлаштування інвалідів з переліком вакансій, які потребує товариство.

Відповідачем надано суду як на підтвердження здійснення ним заходів для працевлаштування інвалідів, витяги з офіційного веб-сайту Київського міського центру зайнятості розділ «Вакансії підприємств», де вказано про попит ПАТ «Укрнафтохімпроект» на робочу силу з вказівкою «перевага надається особам з інвалідністю», штатні розписи за 2014-2015 роки філій ПАТ «Укрнафтохімпроект» Львівської, Сєвєродонецької, Херсонської, Харківської, де зазначено в 2014 році вакантних 34 місця, в 2015 році вакантних 49 робочих місця.

Суд не бере до уваги надані докази, оскільки чинним законодавством покладено обов'язок на суб'єктів господарювання подавати інформацію державній службі зайнятості у формі звіту № 3-ПН, який затверджено наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013.

Відповідачем долучено до матеріалів справи звіт форми № 3-ПН за 2013 рік, який не стосується періоду встановлення правопорушення за яке Київським міським відділенням Фонду соціального захисту накладено стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1 467 978,60 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 214 491,06 грн.

На підставі аналізу вищезазначених правових норм та положень підзаконних нормативно-правових актів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати фонду про наявність вільних робочих місць (вакансій) призначених для працевлаштування інвалідів шляхом подання до центру зайнятості звітів форми № 3-ПН.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, к посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, враховуючи наведені обставини в їх сукупності та виходячи з встановленого судом факту наявності заборгованості у відповідача, суд приходить до висновку, що останнім не було вжито усіх необхідних заходів, спрямованих на виконання покладеного на нього обов'язку щодо подання обов'язкової форми звіту № 3-ПН до Фонду соціального захисту інвалідів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно з частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених підпунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини 1 статті 183-2 цього Кодексу.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» (), на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів ():

- адміністративно-господарські санкції у розмірі 1 467 978,60 грн. (один мільйон чотириста шістдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім гривень 60 коп.);

- пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 214 491,06 грн. (двісті чотирнадцять тисяч чотириста дев'яносто одна гривня 06 коп.).

3. Постанова підлягає негайному виконанню та є підставою для її виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій