Справа № 806/1437/16
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Є.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА
іменем України

"16" січня 2017 р. Справа № 806/1437/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Моніча Б.С.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною відмову командування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) щодо у видачі документів для визначення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , згідно п. 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413,
- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 вчинити дії, спрямовані на призначення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, згідно п. 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413, тобто надати ОСОБА_1 необхідні документи для подачі до комісії.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року позов задоволено.
Визнано протиправною відмову командування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) у видачі документів для визначення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , згідно Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413
Зобов`язано командування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, передбачені п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №413.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, її оскаржив відповідач, який, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким у задоволенні позову відмовити .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дії командування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 щодо неподання документів на отримання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій вчинені на підставі наказу вищого командування, викладеного в телеграмі від 08 жовтня 2014 року № 321/к/6955, а тому не можуть бути визнані протиправними.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що позивач у порядку та на виконання Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VII, був призваний на військову службу та проходив службу в складі військової частини НОМЕР_1 , яка входила до складу сил, що були залучені та брали участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Вказані обставини підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_1 №2037 від 01.08.2014, записами у військовому квитку позивача (а.с. 14, 9-11).
У зв`язку з встановленням факту самовільного залишення військової частини, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.03.2015 №67 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за призовом по мобілізації у запас через службову невідповідність.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до військової частини НОМЕР_3 з проханням надати документи, необхідні для надання статусу учасника бойових дій. Саме командування зазначеної військової частини розглядало та опрацьовувало його звернення. У відповіді від 12.04.2016 року позивачу відмовлено у наданні документів, а у відповіді від 01.06.2016 року відмова додатково обґрунтована покликанням на доповідь командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (а.с.16-17).
Позивач дій командування військової частини НОМЕР_3 не оспорював, натомість звернувся з позовом до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що відмова відповідача у видачі необхідних документів для надання статусу учасника бойових дій перешкоджає реалізації його права на самостійне звернення до комісії для надання йому статусу учасника бойових дій.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №413).
Згідно до абз. 2 п. 2 цього Порядку статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Згідно до п. 4 Порядку підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
Положеннями п. 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Відповідно до пункту 6 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.
Пунктом 8 Порядку №413 встановлено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку, міжвідомчої комісії - за рішенням Міністра соціальної політики.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було повідомлено листами військової частини НОМЕР_3 від 12.04.2016 №502/2/4/3/533 та 04.06.2016 № 502/2/4/3/812 про відмову надання документів для отримання статусу учасника бойових дій.
Натомість позивачем пред`явлено позов до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка не розглядала будь-яких звернень позивача та не надавала йому жодних відповідей.
Отже колегією суддів встановлено, що відповідач не приймав рішення про відмову у наданні позивачу документів для отримання статусу учасника бойових дій, як вважає останній.
Зазначені обставини у своїх поясненнях не оспорював і позивач під час розгляду апеляційної скарги. Усною ухвалою апеляційного суду позивача було зобов`язано надати в судове засідання копію його звернення до командира (начальника) військової частин (органу, підрозділу) або іншого керівника установи, закладу, передбаченого пункту 6 Порядку №413. Позивач зазначені документи до суду не надіслав та в чергове судове засідання щодо розгляду апеляційної скарги не з`явився.
Натоміть довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 від11.01.2017 року за № 174 стверджено, що ОСОБА_1 не звертався до цієї військової частини з рапортом про надання йому документів для отримання статусу учасника бойових дій.
Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог, не відповідає обставинам справи а тому є необґрунтованим.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Враховуючи викладене, й те, що відповідачем у цій адміністративній справі не приймалось рішення про відмову позивачу у наданні йому документів для отримання статусу учасника бойових дій, колегія суддів приходить до висновку, що в межах цього адміністративного спору відсутнє порушене право, яке підлягає відновленню.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення позову, на викладені вище обставини уваги не звернув.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не правильно встановлено обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення неправомірного рішення. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) - задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" жовтня 2016 р. скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .
4- відповідачу/відповідачам: Військова частина - польова пошта НОМЕР_1 вул.Леваневського,2,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11703
- ,