Справа № 569/3106/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" січня 2017 р. Справа № 569/3106/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Луцьку на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Луцьку, Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку ДПП, рядового міліції Нагорного Сергія Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив з врахуванням змін до позовної заяви визнати дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ДПП, рядового поліції Нагорного С.А. щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ДПП, рядового поліції Нагорного С.А. від 07 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.08.2016 визнано дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ДПП, рядового поліції Нагорного С.А. щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 125, ч.1 ст. 126 КУпАП - протиправними. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №801518 від 07 березня 2016 року винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ДПП, рядовим поліції Нагорним С.А. відносно ОСОБА_3 за ст. 125, ч.1 ст. 126 КУпАП - скасовано. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Луцьку, інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ДПП, рядового поліції Нагорного С.А. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції у м. Луцьку просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що дії інспектора щодо винесення постанови відповідали вимогам ЗУ "Про національну поліцію", КУпАП та ПДР України, тому їх не можна вважати протиправними.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що 07 березня 2016 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ДПП, рядовим поліції Нагорним С.А. винесена постанова серії ПС2 № 801518 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_3

З вказаної постанови вбачається, що 07 березня 2016 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127 км 700 м ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Toyota» н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом з вимкненими ходовими вогнями або ближнім світлом фар, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 9.8. та п 2.1ґ ПДР України.

Враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що оскільки ОСОБА_3 не порушував правил дорожнього руху, а тому у відповідача не виникло право вимагати пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і позивач обґрунтовано відмовив у такому наданні.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач не заперечував факт керуванням транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненими ходовими вогнями або ближнім світлом фар. В обґрунтування технічної несправності надав суду довідку № 3 від 20.07.2016 на наряд-замовлення на ремонт автомобіля № 30 від 07.03.2016 про проведення діагностики світлових приладів, згідно яких позивачу рекомендовано звернутися на фірмове СТО "Toyota" для усунення несправностей ближнього світла.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання суду першої інстанції на те, що позивач діяв у відповідності до вимог п. 31.5 ПДР України, а тому не вчинив порушення, передбаченого п. 9.8 ПДР.

Так, відповідно до п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 (з увімкненою аварійною сигналізацією) і 9.11 цих Правил.

Факт звернення до СТО за діагностикою несправностей не спростовує факту керуванням транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненими ходовими вогнями або ближнім світлом фар.

Відповідно до ч. 1 ст.126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.21.1 ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно п.21.3. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно п.21.2. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Позивач не заперечує ту обставину, що він на вимогу працівника поліції не пред'явив поліс для перевірки.

Посилання позивача, що відповідачем не дотримано положення п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є безпідставними, оскільки у законі визначені лише два випадки, коли пред'являється поліс, зокрема, при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. З оскаржуваної постанови вбачається, що останній вчинив кілька адміністративних правопорушень, а саме керував транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненими ходовими вогнями або ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8, розділ 33 ПДР та порушив п.2.1г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.125 КУпАП за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу тягнуть за собою попередження.

Санкція частини 1 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двадцять п'ять неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 425 грн.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 07.03.2016 позивач не дотримався вимог п. 9.8 ПДР, а саме керував транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненими ходовими вогнями або ближнім світлом фар та не мав при собі полісу обов'язкового страхування власників транспортних засобів, чим порушив 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.126 КУпАП України, а тому на нього правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., що в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Будь-яких доказів наявності у позивача поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності станом на 07.03.2016, а також на час прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, так само, як і на момент розгляду справи судом позивачем не надано.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Луцьку задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" серпня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2-3 - позивачу: ОСОБА_3

АДРЕСА_2

АДРЕСА_3

4-відповідачам: Управління патрульної поліції у м. Луцьку вул.Залізнична,15,м.Луцьк,Волинська область,43021

5 - Інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку ДПП, рядовий міліції Нагорний Сергій Анатолійович вул.Залізнична,15,м.Луцьк,Волинська область,43021

- ,