Справа № 805/1570/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року справа №805/1570/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника відповідача Тернинко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 805/1570/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 квітня 2016 року № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.06.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом, який було в подальшому доповнено, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 березня 2016 року ним отримано скановану копію акту № 249/05-63-12-00/31906082 від 23.03.2016 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за лютий 2016 року, згідно якого відповідачем вказано на порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми позитивного значення на суму 99 876,00 грн. 06 квітня 2016 року на його електронну пошту від податкового органу надійшла сканована копія податкового повідомлення-рішення № на сплату грошового зобов'язання в сумі 124845,00 грн., в тому числі податкове зобов'язання на суму 99 876,00 грн. та штрафна санкція на суму 24 969,00 грн.

Позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, а тому просив суд: визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2016 року на сплату грошового зобов'язання в сумі 124 845,00 грн., в повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 805/1570/16-а адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 06 квітня 2016 року № форми «Р», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 124 845,00 грн. з яких 99 876,00 грн. - за основним платежем, 24969,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення-рішення, вважає її винесеною без надання вірної правової оцінки обставинам справи, а також порушенням норм матеріального, та процесуального права. Посилається на ст. 75, 201 Податкового кодексу України та зазначає, що ТОВ «Антрацит» було допущено неточність при заповненні декларації. Дані «неточності» вплинули на формування позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. Апелянт вважає, що прийняття податкового повідомлення-рішення є цілком правомірним.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 31906082, є платником податку на додану вартість відповідно до Свідоцтва № 100322068 про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с. 37- 44, 63).

13 жовтня 2014 року позивачеві було видано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України № 852 про настання обставин непереборної сили з 14 квітня 2014 року внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 35-36).

05.06.2015 року між ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» з іншої сторони укладено договір № 170420151 про визнання електронних документів. Відповідно до п.1 розділу 1 предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.98-99).

На підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України відповідачем проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ», за результатами якої складено акт перевірки від 23.03.2016 року № 249/05-63-12-00/31906082. У висновках до акту вказано на порушення позивачем вимог п.201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на 99876,00 грн. (а.с. 8-10).

На підставі акту перевірки від 23.03.2016 року №249/05-63-12-00/31906082 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 квітня 2016 року № форми «Р», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 124845,00 грн. з яких 99876,00 грн. за основним платежем, 24969,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 11).

06 квітня 2016 року на електрону пошту Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» надійшла сканована копія податкового повідомлення-рішення від 06 квітня 2016 року № (а.с. 121).

08 квітня 2016 року позивачем електронною поштою було направлено скаргу на податкове повідомлення-рішення від 06 квітня 2016 року № (а.с. 122).

18 квітня 2016 року на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» надійшло рішення від Головного управління ДФС у Донецькій області «Про розгляд скарги» № 1961/10/05-99-10-01-12-1, в якому зазначено, що скарга від 08.04.2016 р. № 83 не вважається поданою та оформленою відповідно до п. 56.3 статті 56 ПК України та Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за № 1617/28062 (а.с.12-14).

18 травня 2016 року Державною фіскальною службою України надіслано на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» рішення «Про розгляд скарги» № 1081816/99-99-11-01-01-25, в якому зазначено, що Державна фіскальна служба України:

- залишає без розгляду скаргу ТОВ «АНТРАЦИТ» (вх. № 11679/6 від 04.05.2016) на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області від 06.04.2016 року № ;

- залишає без змін рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 18.04.2016 року №1961/10/05-99-10-01-12-1 про розгляд скарги, а скаргу ТОВ «АНТРАЦИТ» - без задоволення (а.с.15-16).

Колегія суддів вважає висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог правомірним з огляду на наступне.

Проблемним питання даного спору є правомірність сумніву податкового органу щодо наявності в діях позивача порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За приписами п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 статті 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Отже, підставою для формування податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна, зокрема, наведені в ній відомості повинні відповідати дійсності.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Згідно з п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Пунктом 44 Підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до 1 липня 2017 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, визначають дату виникнення податкових зобов'язань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 липня 2017 року.

У разі якщо операції, визначені цим пунктом, мають безперервний або ритмічний характер постачання, платники податку:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведену податкову накладну з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, у січні-лютому 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» за договором № 3 від 05.01.2016 року були отримані послуги з облаштування шламо-відстойника № 4 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АРКАДІЯ» (ІПН 40) на загальну суму 3 475 891,20 грн., у т.ч. ПДВ 579 315,20 грн.

За січень-лютий 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» були отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АРКАДІЯ» податкові накладні (а.с. 107-118).

У декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року податкові накладні, отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АРКАДІЯ», не були відображені, оскільки станом на 31.01.2016 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АРКАДІЯ» за Договором № 3 від 05.01.2016 року у сумі 803497,60 грн., у т.ч. ПДВ 133749,60 грн. не була сплачена, так як позивач з січня 2016 року застосовує касовий метод сплати податку на додану вартість.

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТРАЦИТ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АРКАДІЯ» була сплачена у лютому 2016 року, у зв'язку з чим в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року позивачем були відображені податкові накладні на загальну суму 3 475 891,20 грн., у т.ч. ПДВ 579 315,20 грн.

З позовної заяви вбачається, що при заповненні позивачем таблиці 2 Розділу II Додатку 5 до Декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року була допущена технічна помилка у стовбцях № 5 та № 6, рядках № 5 та № 6., а саме: податкові накладні № 139, № 140 від 25.01.2015 року, на загальну суму 599258,40 грн., у т.ч. ПДВ 99876,40 грн., були помилково відображені у складі податкових накладних, виписаних у лютому 2016 року, тобто у рядку № 6, а не № 5 (а.с.17-22).

Суд першої інстанції, скасовуючи податкове повідомлення-рішення зазначив, що невідображення позивачем в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за січень 2016 року податкових накладних від ТОВ «Будівельна компанія «АРКАДІЯ» на суму ПДВ 99876,00 грн. не призвело до зменшення податкових зобов'язань позивача, а отже не було спрямовано на ухилення позивачем від сплати податків.

Колегія суддів вважає такий висновок цілком слушним, крім того, при апеляційному розгляді справи представник фіскального органу не зміг пояснити чому в разі наявності сумніву не було проведено виїзну документальну перевірку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При розгляді даної справи податковий орган не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій і рішень.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності прийняття спірного повідомлення-рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 805/1570/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 23 січня 2017 року.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко