Справа № 815/449/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/449/17
УХВАЛА

25 січня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Біляївської державної нотаріальної контори про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Біляївської державної нотаріальної контори, в якому позивач просить суд визнати дії Біляївської державної нотаріальної контори протиправними, у наданні свідоцтв на ОСОБА_2 на спадкування 1/4% частки будинку Степна 72, ОСОБА_3, Біляївській р-н, Одеська область та 1/4% частину земельної ділянки №83 масиву 45, що на території ОСОБА_4 Виконкому Біляївського району Одеській області, зобовязати відповідача анулювати вказані свідоцтва, і оформити нові свідоцтва передавши вищевказане майно ОСОБА_5.

У відповідності до ч.2 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі якщо відсутні підстави, в тому числі, для відмови у відкритті провадження у справі.

Суддя, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Згідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, проте суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Відсутність правовідносин виключає можливість судового захисту.

Відповідно до частини другої ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-як рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач, зокрема, просить суд визнати дії Біляївської державної нотаріальної контори протиправними, у наданні свідоцтв на ОСОБА_2 на спадкування 1/4% частки будинку Степна 72, ОСОБА_3, Біляївській р-н, Одеська область та 1/4% частину земельної ділянки №83 масиву 45, що на території ОСОБА_4 Виконкому Біляївського району Одеській області, зобовязати відповідача анулювати вказані свідоцтва, і оформити нові свідоцтва передавши вищевказане майно ОСОБА_5.

Тобто в даному випадку позивач фактично оскаржує право власності на 1/4 % частки будинку Степна 72, ОСОБА_3, Біляївській р-н, Одеська область та 1/4% частину земельної ділянки №83 масиву 45, що на території ОСОБА_4 Виконкому Біляївського району Одеській області.

Отже фактично існує спір про право власності на частки будинку Степна 72, ОСОБА_3, Біляївській р-н, Одеська область та 1/4% частину земельної ділянки №83 масиву 45, що на території ОСОБА_4 Виконкому Біляївського району Одеській області, що виник між позивачем та власником цього домоволодіння, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину, а також спір про право між позивачами та, як зазначає ОСОБА_1, із Біляївською державною нотаріальною конторою, а відносини щодо встановлення, зміни та припинення права власності є цивільно-правовими відносинами та регулюються нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року № 21-41а16 викладена позиція, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених статтею 237 цього Кодексу, підлягають опублікуванню на офіційному веб-сайті Верховного Суду України не пізніш як через десять днів з дня їх прийняття.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вищевказаних приписів чинного законодавства та зазначених рішень Верховного Суду України для вирішення спору, що виник між сторонами по справі, встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 17, 109, 160, 165, КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Біляївської державної нотаріальної контори про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з адміністративним позовом та всіма додатками до нього надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в п'ятиденний строк з дня оголошення та (або) отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.А. Вовченко