Справа № 810/4210/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4210/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2016 року № 810/4210/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю., розглянувши адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сквирський цегельний завод «Промінь» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

в с т а н о в и в:

Статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановлених статтею 106 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не додано доказів сплати судового збору, при цьому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на ч. 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір”, відповідно до якої просить суд звільнити від сплати судового збору.

Суд, розглядаючи питання про звільнення від сплати судового збору по суті, зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України “Про судовий збір”.

Відповідно до статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У позовній заяві сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

На обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що Законом України “судовий збір” в редакції, яка діяла до 01.09.2015, органи Пенсійного фонду були звільнені від сплати судового збору, а тому не передбачено бюджетними витратами на 2016 рік сум для сплати судового збору. У зв’язку з чим, управління Пенсійного фонду України може використовувати виділені йому кошти лише на цілі, передбачені статтею 73 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Враховуючи викладене, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки не передбачено для управлінь Пенсійного фонду видатків для сплати судового збору при поданні позовів до суду.

Проте, суд звертає увагу, що в даному випадку вказана обставина не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23 січня 2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд зазначає, що позивач не включений до числа осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позовів, зокрема, до адміністративного суду, що прямо передбачено Законом “Про судовий збір” (в редакції, чинній на момент подання позову), а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Крім цього, позивач не надав суду жодних доказів, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, неможливості перерозподілу бюджетних асигнувань в межах затвердженого кошторису на сплату судового збору, відсутності економії фонду оплати праці та спрямування їх на сплату судового збору, тощо.

За таких обставин, суд вважає, що наведені у в позовній заві підстави та відсутність доказів на їх підтвердження є недостатніми для звільнення від сплати судового збору.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказаний недолік повинен бути усунутий у строк до 20 січня 2017 року шляхом подання до суду документу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сквирський цегельний завод «Промінь» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, - залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви до 20 січня 2017 року.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.