Справа № 522/23587/16-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/758/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про зобов'язання вчинити певні дії щодо неправомірної відмови у здійсненні перерахунку ;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дії УПФУ в Приморському районі м.Одеси щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця із суми «інші виплати», а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, грошової винагороди, премії до державних свят, професійних та ювілейних свят, індексації та одноразової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зазначених в довідці департаменту та соціальної політики Одеської міської ради від 24.11.2016 року №94-Б протиправними; та зобов'язання УПФУ в Приморському районі м.Одеси провести перерахунок її пенсії державного службовця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, в розмірі 90% від розміру всіх інших виплат» з урахуванням складових заробітної плати (всіх «інших видів виплат») зазначених у довідці департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 24.11.2016 року №94-Б, починаючи з 01.10.2008 року.

ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі з заявою про перерахунок пенсії, але рішенням №458 Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 25 листопада 2016 року №5021/03 їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. При цьому відмова обґрунтовувалась тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими скасовано п.4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України та внесено зміни до п.5 Постанови в частині надання довідок про заробітну плату, та з урахуванням вимог Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року.

Позивач такі дії відповідача вважає неправомірними та такими, що порушують і обмежують її права та суперечать Конституційним нормам.

Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі та просила задовольнити її позов у повному обсязі, ця заява приєднана судом до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить розписка про отримання відповідачем судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

22.12.2016 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти адміністративного позову, у яких зазначено, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про державну службу».

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 працювала заступником начальника управління праці та соціального захисту населення Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. З жовтня 2003 року їй призначено пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 1 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звільнилась з займаної посади і її пенсію було перераховано у зв'язку з підвищенням заробітної плати та з урахуванням стажу роботи.

За час роботи в управлінні соціального захисту вона отримувала інші виплати, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, які є складовою заробітної плати державного службовця. Така допомога має постійний характер, в обов'язковому порядку виплачується не частіше ніж один раз на рік і з неї утримується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. При звільнені з посади їй була виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 10 місячних посадових окладів, з якої також утримався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За період з 2006 р. по 2008 р. сума вказаних отриманих коштів склала - 30 054,34 грн.

При обчисленні розміру пенсії державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» їй було враховано - посадовий оклад, надбавка за 9 ранг, надбавка за вислугу років у розмірі 30 % від посадового окладу та премія. Інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, грошова винагорода, індексація та одноразова грошова допомога у розмірі 10 місячних посадових окладів, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розрахунок обчислення пенсії було не включено.

З довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" №94-Б від 24.11.2016р., виданої Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради та затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України встановлено, що позивачу за період 01.09.2006 р. по 31.08.2008 р. були нараховані: матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога у розмірі 10 місячних посадових окладів, індексація. На всі виплати, що включені в довідку, нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням УПФУ в Приморському районі м.Одеси від 25.11.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо Пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначались відповідно до спец. Законів, в тому числі відповідно до ЗУ «Про державну службу», у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року визначено структуру заробітної плати, яка складається з:

- основної заробітної плати - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткової заробітної плати - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частинами 1, 2 ст. 35 Закону передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Державним службовцям, які мають стаж роботи в державних органах понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю до 15 календарних днів. Порядок і умови надання додаткових оплачуваних відпусток встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз.4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Окрім цього, затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» вказує на необхідність пенсійного органу врахувати позивачці «Інші виплати».

Загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії встановлений ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за правилами частини 1 якої середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми витрат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

А тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, грошова винагорода у розмірі десяти окладів, та індексація, на які нараховувалися збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не включені до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивача, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", натомість положення Законів України "Про державну службу" є загальними.

Такі ж позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по справі № 21-430а11 та від 04.03.2014 року по справі № 21-3а14.

Також в правовій позиції, висловленої Верховним Судом України, в постанові від 08.07.2015 року по справі № 21-1486а15 зазначено, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, відповідає правовій позиції, висловленій колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 14 травня 2013 року (справа № 21-125а13).

З огляду на вищевикладене, оскільки на вказані складові - матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, грошова винагорода у розмірі десяти окладів, індексація, нараховано відповідний збір на державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця - пенсійний орган повинен врахувати їх при призначенні відповідної пенсії.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 лютого 2012 року, в якій, зокрема зазначено, що усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, суд вважає неправомірними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру її пенсії.

Такої ж правової позиції дотримується й Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 11.12.2013 року по справі № К/800/43009/13.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалося, відповідно до спец. законів, в тому числі до Закону України "Про державну службу", у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, з огляду на наступне.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що "вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, достатньо вмотивованими та ґрунтуються на наявних у справі доказах, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з Державного бюджету України на користь позивача слід стянути 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 65-66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 33, 35, 37 Закону України "Про державну службу", ст.ст. 2, 6-11, 14, 17, 69, 71, 94, 99, 100, 158-163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про зобов'язання вчинити певні дії щодо неправомірної відмови у здійсненні перерахунку - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця із суми «інші виплати», а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, грошової винагороди, премії до державних свят, професійних та ювілейних свят, індексації та одноразової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зазначених в довідці департаменту та соціальної політики Одеської міської ради від 24.11.2016 року №94-Б - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, в розмірі 90% від розміру всіх інших виплат» з урахуванням складових заробітної плати (всіх «інших видів виплат») зазначених у довідці департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 24.11.2016 року №94-Б, починаючи з 01.10.2008 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) 551(п'ятсот п'ятдесят одна) грн.. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду м.Одеси апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови суду.

Суддя Н.А.Ільченко

18.01.2017