Справа № 818/1115/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 р. Справа № 818/1115/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
суддів - Павлічек В.О., Гелети С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
представника відповідача - Рудника М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1115/16
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України в особі Командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, військової частини - польової пошти НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 -польової пошти НОМЕР_3 , військової частини -польової пошти НОМЕР_4
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.59), просить:
- виплатити щомісячну премію за особистий внесок у результати служби та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, передбаченого згідно з наказом Міністра Оброни від 11.06.2008р. №260 та від 27.01.2016р. №44;
- виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення за проходження служби в підрозділах високомобільних десантних військ згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 08 10.12р. №956;
- виплатити винагороду за безпосередню участь у антитерористичній операції та надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% ;
- виплатити компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» і грошову допомогу на оздоровлення;
- виплатити одноразову грошову допомогу на день мобілізації, передбачену пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 09.2014р. №460, у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше 25% місячного грошового забезпечення.
Свої вимоги мотивує тим, що вказані вище виплати належать йому відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29.02.2016р. №63, проте фактично не були проведені на його користь, тому він вимушений звернутися до суду. Зазначає, що у виписках по його картковому рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк» значаться якість виплати під назвою «заробітна плата», однак із них не зрозуміло, які саме кошти були перераховані та в якому розмірі. У листі від 08.07.2016р. №116/14/3/3046, надісланому помічником командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальником фінансово-економічного управління полковником ОСОБА_2 у відповідь на запит його представника, не зазначено про проведення будь-яких виплат щодо нього.
Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.107).
Представник відповідача Міністерства оборони України в особі Командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.104), надіслав заперечення на позовну заяву (а.с.73-75), в яких у задоволенні позову просив відмовити, оскільки нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалось відповідно до "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, військовою частиною - польова пошта НОМЕР_1 , в якій він проходив військову службу. Командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України не є розпорядником бюджетних коштів. Натомість, військова частина - польова пошта НОМЕР_1 зарахована на фінансове забезпечення до військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , яка веде самостійне фінансове господарство та є розпорядником коштів третього ступеня відповідно до п.1.4 наказу Міністра оборони України від 12.11.2010р. №590 "Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, що підтверджується відповідною довідкою. Так, згідно з наданими військовою частиною документами розрахунок з позивачем проведено повністю, що підтверджується роздавальними відомостями №36 за лютий 2016 року та №216 від 11.0.2016 року. Розгляд справи просив проводити у його відсутність.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.106), про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву від нього не надходило.
В судовому засіданні представник відповідача військової частини НОМЕР_4 (польова пошта НОМЕР_1 ) проти задоволення позовних вимог заперечував (а.с.110-113), пояснивши, що належні ОСОБА_1 виплати були перераховані йому у повному обсязі, що підтверджується роздавальними відомістями №36 від 16.03.2016р., №67 від 16.03.2016р. та №49 від 28.03.2016р. Щодо виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення зазначив, що він не звертався до командування військової частини НОМЕР_4 з рапортами (заявами) з проханням її виплати, тому відповідних підстав для цього не було. Факт виплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а також одноразової грошової допомоги на день мобілізації підтверджується роздавальною відомістю №216 від 11.07.2016р. та відомістю №381 (Приват) від 11.07.2016р. Тому у задоволенні позову, на його думку, слід відмовити.
Вислухавши представника військової частини, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 12.06.2015р. до 01.08.2015р., з 26.08.2015р. до 17.11.2015р., з 30.01.2015р. до 29.02.2016р. безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення АТО у Донецькій і Луганській областях (а.с.6).
Згідно з витягом із наказу командиру військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29.02.2016р. №63 старшого солдата ОСОБА_1 , водія-електрика відділення польового водопостачання інженерно-саперного взводу відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232- ХІІ (зі змінами) наказано звільнити з військової служби у запас ЗА ПУНКТОМ б ЧАСТИНИ 8 (за станом здоров`я), - вважати таким, що посаду здав та з 29 лютого 2016 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Велико-Писарівського ОМВК Сумської області.
Стаж військової служби рахувати з 31.10.1986 року до 10.12.1988 року та з 18.02.2015 року по 29.02.2016 року.
Крім того, наказано виплатити позивачу:
- щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років згідно наказів Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 та від 27.01.2016 року № 44 за період з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року;
- додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення за проходження служби в підрозділах високомобільних десантних військ згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.12 №956 за період з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року;
- винагороду за участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та надбавки за виконання особливо важливих завдань розмірі 100% за період з 01 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року (а.с.7).
В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2016р. №192 було внесено зміни до наказу (по стройовій частині) від 29.02.2016р. №63, а саме цим наказом було доповнено пункт 3, де під час розробки проекту наказу від 29.02.2016 №63 було допущено помилку, наступними абзацами: «Виплатити компенсацію за 30 днів невикористаної відпустки за 2016 рік. Виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% за один календарний рік служби» (а.с.126).
Як стверджує у позові ОСОБА_1 , перелічені у даних наказах виплати йому перераховані не були.
Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.
Відповідно до статті 1 наведеного Закону соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 15 вказаного Закону визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Пунктом 38.1 Наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за N 638/15329) встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
З копії наказу від 29.02.2016р. №63 вбачається, що позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» частини 8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).
Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 мав право на виплату грошової компенсації за всі 30 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2016 рік, про що вказано у наказі від 09.07.2016р. №192.
Відповідно до п.8.1.8 наказу Міністра оборони України від 12 листопада 2010 року №590 підставою для складання роздавальної відомості на розрахунок звільнених військовослужбовців є наказ командира військової частини.
Вказані виплати в загальній сумі 5493грн.52коп., з яких 2274грн.75коп. одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 50% за кожний повний календарний рік служби та 4549грн.50коп. компенсація за дні невикористаної відпустки, було внесено до роздавальної відомості №216 від 11.07.2016р. «На виплату грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям військової частини-польова пошта НОМЕР_1 за червень- липень 2016 року» (а.с.77) та перераховано на картковий рахунок позивача у банку, що підтверджується відомістю №381(Приват) від 11.07.2016р. (а.с.79), а також випискою ПАТ КБ «Приватбатнк» від 13.08.2016р.(а.с.30), згідно з якою 14.08.2016р. від військової частини надійшли грошові кошти під назвою «заробітна плата» у вказаному вище розмірі.
При цьому, щодо посилань позивача на протиправність невиплати йому одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше 25% місячного грошового забезпечення, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 1 «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014р. N460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію (крім військовослужбовців строкової військової служби) (далі - військовослужбовці), виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Проте, у даному випадку позивач був звільнений зі служби за станом здоров`я за пунктом «б» частини 8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а не після прийняття рішення про демобілізацію, відтак підстави для проведення йому такого виду виплат відсутні.
Відповідно до пункту 30.2 розділу XXX «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за 638/15329), грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Враховуючи, що позивачу щорічна основна відпустка за 2016 рік не надавалась, виплата грошової допомоги для оздоровлення можлива була лише за його заявою протягом поточного року. Проте позивач не звертався до командування військової частики НОМЕР_4 з рапортами (заявами) з проханням виплатити йому грошову допомоги для оздоровлення, у зв`язку з чим відсутні підстави для її виплати ОСОБА_1 .
Щодо позовних вимог про виплату щомісячної премії за особливий внесок у результати служби та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, передбаченої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008р. №260 та від 27.01.2016 р. №44, а також позовних вимог про виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення за проходження служби в підрозділах високомобільних десантних військ згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2012 р. №956, слід відмітити, що перераховані вище види грошового забезпечення були виплачені позивачу, що підтверджується роздавальною відомістю №36 від 16.03.2016р. «На виплату грошового забезпечення офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом військової частини НОМЕР_4 за лютий 2016 року», а також відомістю №67 від 16.03.2016р. «На виплату грошового забезпечення за лютий 2016 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_4 » (а.с.81-83, 118-119).
Зокрема, сума в загальному розмірі 7279грн.20коп., яка надійшла на рахунок позивача 22.02.2016р. (а.с.36), у тому числі, складалася із: 330грн. - надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу, 3559грн.50коп. - щомісячної премії за особливий внесок у результати служби, 2729грн.70коп. - додаткової грошової винагороди в розмірі 60% та 60грн.00коп. - надбавки за вислугу років.
Виплата винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за повний календарний місяць з 1 до 29 лютого підтверджується роздавальною відомістю №49 від 28.03.2016р. «На виплату винагороди за безпосередню участь в проведенні АТО військовослужбовцям військової частини НОМЕР_4 » (а.с.134) та банківською випискою, згідно з якою 30.03.2016р. на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 1200грн. (а.с.34).
Крім того, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про виплату позивачу надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100%, оскільки відповідно до п.2 наказу Міністра оборони України від 27.01.2016 №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році», надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) всім військовослужбовцям встановлена у розмірі 50% (а.с.128).
Отже, надбавка у розмірі 100% не передбачена, а надбавка у розмірі 50% виплачена повністю.
З приводу посилань позивача на лист від 08.07.2016р. №116/14/3/3046, надісланий помічником командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальником фінансово-економічного управління полковником ОСОБА_2 , де не зазначено про проведення будь-яких виплат щодо нього, як на доказ обґрунтованості його вимог (а.с.11), суд зазначає, що розпорядником бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України відповідно до п.1.4 наказу Міністра оборони України від 12.11.2010 №590 "Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України" є військова частина, яка веде самостійне фінансове господарство та є розпорядником коштів третього ступеня, а не фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, до якого було направлено запит стосовно повного розрахунку.
Крім того, позивач проходив службу не у Сухопутних військах Збройних Сил України, а у Високомобільних десантних, які на забезпечення до фінансово - економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України не зараховувались, та зі змісту відповіді на запит вбачається, що в ньому ставилося питання по військовослужбовцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а не по ОСОБА_1 .
Відтак, цей лист не стосується обставин даної справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, військової частини - польової пошти НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 -польової пошти НОМЕР_3 , військової частини -польової пошти НОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 23.01.2017 року.

Головуючий суддя О.О. Осіпова

Судді В.О. Павлічек

С.М. Гелета