Справа № 671/16/17
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/16/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Павлової А.С.

секретаря Козак Г.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги мотивував тим, що 16 вересня 2005 році йому призначено пенсію відповідно до Закону України Про Державну службу. При призначенні пенсії, до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії йому, як державному службовцю, не взято до уваги суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації зарплати за період з 01 вересня 2003 року по 31 серпня 2005 року, хоча з вказаних сум сплачені страхові внески та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

07 жовтня 2016 року він звернувся із заявою до Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області щодо включення вказаних сум та перерахунку пенсії, однак отримав відмову.

Просив визнати протиправною відмову Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому пенсії державного службовця з 16 вересня 2005 року у розмірі 90% заробітної плати з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації за період з 01 вересня 2003 року по 31 серпня 2005 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав за обставин викладених у позові. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях, долучених до матеріалів справи. Додатково суду пояснила, що 16.09.2005 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», про перерахунок якої він звернувся в 2016 році, а тому ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб'єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень. Тобто діє принцип «можна тільки те, що дозволено». Для публічного права характерний специфічний юридичний порядок «влади - підпорядкування», згідно якого управління повинно здійснювати точну реалізацію вказівок влади, а всі інші особи - підпорядкуватися їм. Повноваження відповідача визначені законом та носять імперативний характер.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.09.2005 року отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 в розмірі 90% суми заробітної плати.

07.10.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації.

11.10.2016 Волочиське управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області листом за № 7839/03 відмовило позивачу у здійсненні вказаного перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема згідно з Законом України «Про державну службу». Отже, починаючи з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, з 01.05.2016 вступив в дію новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015. Право на перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону відсутнє (а.с. 7).

З розшифровки до довідки форми № 5-1 Підволочиської районної державної адміністрації № 01-26 від 05.10.2016 вбачається, що позивачеві за період з жовтня 2003 року по квітень 2005 року нараховувалась та виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація (а.с.8).

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР Про оплату праці встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14).

Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч. 1 ст. 244-2 КАС України).

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога та індексація, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватися при обчисленні розміру її пенсії.

Також відповідач посилається на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема згідно з Законом України «Про державну службу». Отже, починаючи з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, з 01.05.2016 року вступив в дію новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року. Право на перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до цього Закону відсутнє.

Проте, суд звертає увагу на наступне. З 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, ст. 90 якого передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ст. 42 визначено порядок індексації та перерахунку пенсії. Тому посилання відповідача на те, що на сьогоднішній день перерахунок пенсії нічим не передбачений є необґрунтованим.

Крім того, як уже зазначалося, ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії і вказує на те, що до такої виплати (доходу) відносяться суми виплат з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не включення таких виплат в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії суперечить чинному законодавству, а тому є підставою для здійснення перерахунку пенсії.

Разом з тим, вимога позивача зобовязати Волочиське управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця за віком саме з 16 вересня 2005 року не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач звернувся із заявою до Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області про перерахунок пенсії 07.10.2016 року (а.с.7), тому вказаний перерахунок слід здійснити саме з 01.10.2016 року.

Що ж до клопотання позивача поновити пропущений ним термін на звернення до суду, то відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак в даному випадку оскаржується відмова відповідача у перерахунку пенсії, а не у її призначенні, тому строк позовної давності слід рахувати саме з моменту одержання такої відмови 11.10.2016 року.

На підставі ст.ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час виходу позивача на пенсію), ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 97, 98, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Волочиського управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області щодо не включення ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії незаконними та протиправними.

Зобовязати Волочиське управління Пенсійного Фонду України у Хмельницькій області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсію державного службовця за віком з 01 жовтня 2016 року у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації, за період з жовтня 2003 року по квітень 2005 року.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 24.01.2017 о 16:50.

Суддя Павлова А.С.