Справа № 591/3574/16-а
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення сум,

в с т а н о в и л а:

Зарічний районний суд міста Суми постановою від 28 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від

20 вересня 2016 року, у задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 2 листопада 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини п'ятої

статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник позивача звернулася до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС.

У заяві представник позивача посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права щодо встановленої форми звернення особи із заявою за призначенням відповідної соціальної виплати.

На обґрунтування заяви додано копію постанови Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2007 року, яка, на думку заявника, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте зі змісту рішення, про перегляд якого подано заяву, та рішення, наданого для порівняння, не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Так, в оскаржуваному рішенні суди, відмовляючи у задоволенні позову, виходили з того, що позивач був обізнаний з тим, що для продовження виплати щомісячної адресної допомоги йому необхідно через шість місяців після останнього призначення такої допомоги повторно написати письмову заяву, оскільки матеріалами його особової справи підтверджується, що такі заяви він писав власноручно.

Тоді як у судовому рішенні, наданому для порівняння, суди встановили, що позивач неодноразово звертався до відповідача щодо встановлення за ним права на призначення пенсії на пільгових умовах, однак у прийнятті документів йому було відмовлено та не було роз'яснено право на подачу заяви про призначення пенсії.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої представником позивача заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення сум за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 листопада 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: О.Ф. Волков

О.Б. Прокопенко