Справа № 704/1472/16-а
Суддя: Міщенко К. М.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 704/1472/16-а

13.01.2017 року Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Міщенко К.М.

за участю секретаря Самсонової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій. На підставу своїх вимог посилається на те, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області та отримує пенсію у відповідності до ст. 37 Закону України « Про державну службу». Згідно ст. 37 даного Закону пенсія була призначена у розмірі 90% від суми заробітної плати. З 01.05.2016 розмір заробітної плати державних службовців було підвищено. 03.11.2016 він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі. При цьому позивачем було подано довідку видану Тальнівською районною державною адміністрацією Черкаської області від 02.11.2016 № 939/0703 про заробітну плату. Проте, 08.11.2016 відповідач своїм рішенням відмовив йому у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність для цього законних підстав. Позивач вказане рішення вважає неправомірним та таким, що порушує його права, а тому просить визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області від 08.11.2016 про відмову йому у перерахунку пенсії по заробітній платі протиправним та зобов'язати відповідача здійснити йому з 01.05.2016 перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90% від заробітної плати службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що Постанова КМУ №865 від 31.05.2000 р. та стаття 37-1 Закону України « Про державну службу» що визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців втратили чинність з 01.05.2016 р. Нові норми закону, що діють з 01.05.2016 р. проведення перерахунку пенсій не передбачають.

Вислухавши сторони, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.02.2010 року призначено пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 у розмірі 90% суми його заробітної плати, що не заперечується сторонами у справі.

03.11.2016 рокуОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» надавши довідку про заробітну плату №939/07-03 від 02.11.2016 видану Тальнівською районною державною адміністрацією.

Листом № 6489/03 від 08.11.2016 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, з посилання на неврегульовані питання визначення заробітної плати колишнім державним службовцям для призначення перерахунку пенсій, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Спеціальним законом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до частини другої статті 33 Закону «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно зі статтею 37-1 «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 р., у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою КМУ від 06.04.2016 №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Отже, суд дійшов висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе Державою зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що оскільки пенсія позивачу була призначена з 17.02.2010 р., то при здійсненні перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає правовий механізм перерахунку пенсії державного службовця, яка діяла на момент призначення пенсії.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно з складовими заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу роботи на державній службі, яку займав позивач, відповідно до Закону «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 р. в редакції на час оформлення пенсії державного службовця.

Суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу суперечать вимогам частини 3 статті 2 КАС, а тому є протиправними.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» (п. 10.2.) роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Згідно з частиною другою статті 72 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно з якою суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визначається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен враховувати подані позивачем довідки про розмір заробітної плати, а не визначену суму.

Однак суд вважає, що оскільки позивач просить суд зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії державного службовця без обмежень у часі, то дана вимога задоволенню не підлягає.

На підставі Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ; керуючись, ст. ст. 11;71;86;159;163;181,256 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області від 08.11.2016 р. №6489/03 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області провести ОСОБА_1 починаючи з 01.05.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків від заробітної плати державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 в редакції, чинній на час призначення пенсії в зв'язку з підвищенням оплати праці державним службовцям згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. №292 з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тальнівський районний суд на протязі 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя