Справа № 822/2556/16
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2556/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про внесення змін до актових записів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про внесення змін до актових записів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у актовому записі про народження ОСОБА_3 № 804 від 09.05.1963 року в графі національність матері вказано "українка" замість "полька", в актовому записі про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 93 від 16.01.1987 року в графі національність чоловіка зазначено "українець" замість "поляк".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмові заперечення в яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, провести розгляд справи без участі представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши викладені у позові вимоги та додані до матеріалів справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що у актовому записі про одруження актовому записі про народження ОСОБА_3 № 804 від 09.05.1963 року в графі національність матері вказано "українка" замість "полька", в актовому записі про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 93 від 16.01.1987 року в графі національність чоловіка зазначено "українець" замість "поляк".

Позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін в актовий запис про народження.

Відповідач листом від 03.12.2016 року № 2582/15.19.4-36 надав позивачу відповідь на заяву, у якій роз'яснив вимоги законодавства щодо внесення змін до актового запису.

Не погоджуючись із висновками, викладеними у листі відповідача, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.11.2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч.1 ст.22 Закону № 2398-VI, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила № 96/5).

Пунктом 1.1. Правил № 96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

За приписами п.п.1.7, 1.15 Правил № 96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до п.2.1 Правил № 96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Згідно п.2.6 Правил № 96/5, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

В силу п.2.7 Правил № 96/5, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Пунктом 2.12 Правил № 96/5 передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач із заявою про внесення змін до актового запису встановленої форми, наведеної в додатку 1 до Правил № 96/5, до відповідача не звертався, висновок про внесення змін до актових записів або про відмову у внесенні змін ОСОБА_3 не вручено.

Суд вважає, що лист відповідача № 03.12.2016 року № 2582/15.19.4-36 є лише роз'ясненням вимог законодавства, яке надавалось позивачу на його заяву, а не визначений законодавством висновок встановленої форми, наведеної у додатку 2 до Правил № 96/5, а тому не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні положень ст.17 КАС України та не породжує безпосередньо права та (чи) обов`язки для позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх висновків, а тому вони є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, в зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 24 січня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1