Справа № 373/2079/16-а
Суддя: Опанасюк І. О.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2079/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.,

при секретарі Товстій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання проведення перерахунку та виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати неправомірною відмову Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку їй пенсії державного службовця та зобов'язати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити їй, позивачу, перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 88% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі з моменту підвищення заробітної плати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Лейко А.М. в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсій державним службовцям, норми Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та підзаконні акти, якими було визначено порядок та умови перерахунку пенсій державних службовців втратили чинність у зв'язку з прийняттям нового Закону України «Про державну службу» №889-19, який набрав чинності 01.05.2016. Всі підзаконні акти приведені у відповідність до цього Закону і наразі механізму та порядку перерахунку пенсій державних службовців немає. Крім цього, відповідач у своїх запереченнях посилається на практику Європейського Суду, де наголошується на додержанні принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави при вирішенні питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Проаналізувавши доводи позивача та заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до обставин справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому об'єднаному УПФ України Київської області та отримує пенсію державного службовця, яка їй призначена з 08.07.2011, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 88% від заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія призначена з заробітної плати за посадою головного спеціаліста управління соціального захисту населення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області.

Відповідно до довідки від 10.08.2016 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, яка видана ОСОБА_1 про те, що вона справді працювала в управління соціального захисту Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області і заробітна плата за посадою головного спеціаліста управління, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015, становить 3537,20 грн.

З листа відповідача від 15.08.2016 за № 81/Ш-01 вбачається, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки, посилаючись на зміни в законодавстві, якими скасовано спеціальні пенсії державним службовцям, а також порядок та умови їх перерахунку.

На переконання суду положення нормативно-правових актів, на які посилається відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, можуть стосуватися лише тих державних службовців, які вийшли на пенсію після 01.05.2016 - дати набрання чинності новим Законом України «Про державну службу» № 889-19 від 10.12.2015, оскільки ним не передбачені спеціальні умови пенсійного забезпечення осіб, які є державними службовцями та працюють на нових умовах.

Як встановлено вище, позивачу пенсія призначена та виплачується з 08.07.2011 за Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 (зі змінами), а тому з цього часу вона набула обсяг прав та гарантій щодо пенсійного забезпечення, визначений цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 та ч.1 ст.58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на рішення Європейського Суду з прав людини, в тому числі на рішення від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) щодо додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави при вирішенні питання допустимості зменшення соціальних виплат, стосується тих випадків, коли особа набула право на соціальний захист, внаслідок певних подій чи обставин, що не залежали від її волі, зокрема аварія на ЧАЕС, та без виконання фізичною особою будь-яких умов, попередньо висунутих державою.

В досліджуваній ситуації ОСОБА_1, вступивши на державну службу, склала присягу та взяла на себе високий рівень відповідальності перед державою, погодилася на обмеження висунуті державою, та прийняла умови оплати праці, які диктувала держава. В свою чергу держава спеціальним законом про державну службу від 16.12.1993 гарантувала достойне пенсійне забезпечення державним службовцям, які мають стаж роботи понад десять років при звільненні з державної служби у зв'язку з виходом на пенсію з правом підвищення такої пенсії у разі змін в оплаті праці державних службовців. Відтак, державний службовець та держава перебували в зобов'язальних відносинах один перед одним, без обмеження строком. Натомість, коли ОСОБА_1 пропрацювала на державній службі та отримала право на гарантоване державою пенсійне забезпечення, держава, в послідуючому, відмовилась від своїх зобов'язань перед нею та такими ж державними службовцями, що розцінюється судом як недодержання державних соціальних гарантій, звуження обсягу прав та свобод людини.

Отже, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та інші положення нормативно-правових актів, якими регулюється перерахунок пенсій державним службовцям, повинні застосовуватися щодо тих осіб, які вийшли на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ, (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оскільки новим Законом України «Про державну службу» не передбачено спеціальні умови пенсійного забезпечення державних службовців, підзаконні акти були приведені у відповідність до цього Закону. Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», окрім того, що визначено нові умови та порядок оплати праці державних службовців, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» та виключено пункт 4, яким було установлено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця.

Вказане свідчить про неврегульованість порядку перерахунку пенсій державних службовців, що передбачено ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ для тих осіб, які вийшли на пенсію за цим Законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06) зазначив (п.п.38-40) про те, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право особи за ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відсутність на даний час механізму реалізації права на перерахунок пенсії є втручанням у визначений майновий інтерес цього державного службовця за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправною відмову відповідача в перерахунку пенсії ОСОБА_1, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 10.08.2016, за загальним правилом, визначеним в ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вона має право на її перерахунок та виплату з 01.08.2016.

У відповідності до ст.94 КАС України, судові витрати присуджуються з відповідача - суб'єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі сплаченого нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, ст.ст.8, 9, 10, 11, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання проведення перерахунку та виплати пенсії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю.

Зобов'язати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 01.08.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року заробітної плати головного спеціаліста управління соціального захисту населення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області.

Стягнути з Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Опанасюк І.О.