Справа № 824/1023/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 січня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/1023/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Лелюка О.П. головуючого у судовому засіданні,

Брезіної Т.М.,

Дембіцького П.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача Байцара І.Б. та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства оборони України про передачу адміністративної справи до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_2 просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви щодо виплати йому, ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 3 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути його, ОСОБА_2 , заяву щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 3 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" врахувавши обставини його поранення згідно довідки Чернівецького міського військового комісаріату від 11 листопада 2016 року №3718.

До початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про передачу адміністративної справи до іншого суду, а саме: до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Заявник вказував, що оскільки позовні вимоги стосуються визнання протиправними дій та зобов`язання розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги, то такі підлягають розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, щодо задоволення заяви відповідача не заперечували. Вирішення питання передачі даної адміністративної справи на розгляд до місцевого загального суду як адміністративного суду залишили на розсуд колегії суддів.

Розглянувши подану відповідачем заяву, заслухавши думку осіб, які з`явились в судове засідання, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачена предметна (стаття 18), територіальна (стаття 19) та інстанційна (стаття 20) підсудність адміністративних справ.

За правилами підсудності визначається той адміністративний суд, якому належить розглянути справу, який має відповідні повноваження на розгляд такої справи.

Підсудність як процесуальний інструмент це визначення компетентного суду в структурі адміністративних судів, якому належить розглянути адміністративну справу.

Як вбачається з даної позовної заяви, позивачем є фізична особа, відповідач - суб`єкт владних повноважень, предмет оскарження бездіяльність суб`єкта владних повноважень фактично щодо неприйняття рішення про призначення/відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На думку позивача, відповідач оскаржуваною бездіяльністю порушив його право на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, зокрема, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З огляду на зміст наведених норм, колегія суддів вважає, що одноразова грошова допомога, передбачена статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відноситься до соціальних виплат, оскільки є однією з форм соціального захисту військовослужбовців.

Згідно пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи, що спір між позивачем та суб`єктом владних повноважень фактично виник з приводу призначення передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразової грошової допомоги, тобто соціальної виплати, то колегія суддів приходить до висновку про те, що даний спір предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічної позиції притримується і Вищий адміністративний суд України, що відображено, зокрема, в ухвалі від 22 грудня 2015 року К/800/47688/13, ухвалі від 09 червня 2016 року К/800/51948/15 та ін.

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням відповідача, що дана справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Пунктом 2 частини першої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Згідно частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Зважаючи, що після відкриття провадження у цій справі з`ясувалось, що справа предметно підсудна іншому суду та беручи до уваги те, що в даному випадку оскаржується бездіяльність суб`єкта владних повноважень стосовно конкретної фізичної особи, яка згідно наявної у справі копії паспорта зареєстрована за адресою в Шевченківському районні м. Чернівці, колегія суддів відповідно до правил предметної та територіальної підсудності адміністративних справ вважає за необхідне справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Відтак, подана відповідачем заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно частини восьмої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись статтями 18, 19, 22, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву Міністерства оборони України про передачу адміністративної справи до іншого суду задовольнити.

2. Передати справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії на розгляд до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.П. Лелюк

Т.М. Брезіна

П.Д. Дембіцький
Ухвала у повному обсязі складена 23 січня 2017 року.