Справа № 418/16/17
Суддя: Гуцол М. П.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 418/16/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.01.2017 Міловський районний суд Луганської області

суддя Міловського районного суду Луганської області Гуцол М.П. розглянувши у порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

до Міловського районного суду Луганської області надійшов адміністратвний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Позивач у заявленому позові просить визнати дії управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови у видачі довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи протиправними. Зобов'язати управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області видати довідку про взяття на облік ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеної особи.

В обґрунтування зазначеного позову позивач послалась на те, що до початку збройного конфлікту на сході України разом із своєю малолітньою донькою ОСОБА_2 проживали та були зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

З метою уникнення негативних наслідків від збройного конфлікту, ОСОБА_1 разом із своєю дитиною, у лютому 2016 року прийняла рішення покинути своє місце проживання адресою: АДРЕСА_1 та переїхала для подальшого проживання в інше місто.

10.05.2016 року була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа відділом соціального захисту населення Бурштинської міської ради Івано-Франківської області за фактичним місцем проживання АДРЕСА_1.

19.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області з питанням зміни довідки внутрішньо переміщеної особи у зв'язку із зміною фактичного місця проживання.

30.08.2016 року управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області листом № 2264 відмовило ОСОБА_1 у взятті на облік, як внутрішньо переміщеної особи пославшись на те, що с. Велика- Чернігівка, з якої виїхала позивач, на даний час не є окупованою територією, не відноситься до переліку населених пунктів, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не розташоване на лінії зіткнення.

07.09.2016 року позивач в усному порядку звернулась до департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи проте, листом від 27.09.2016 року № 2/3913-31 позивачу також було відмовлено у взятті на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернулась із позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи позовної заяви та заперечень до позову, надавши їм оцінку, приходжу до висноку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії довідки Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області від 16.08.2016 року № 481 ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням від 30 серпня 2016 року № 2264 відповідачем відмовлено позивачу у реєстрації її, як внутрішньо переміщеної особи на підставі п.п. 1 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 (відсутність місця реєстрації проживання у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, та перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1058-р.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII ( далі- Закону 1706) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік такої особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення ( ст. 4 Закону № 1706).

Пунктом 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, визначено, що цей порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи.

Для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи) ( п. 2 Порядку).

Разом із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщена особа предявляє: документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України; за наявності - документ, що підтверджує факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у звязку з обставинами, визначеними в статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (документ, що підтверджує громадянство України, посвідчує особу чи її спеціальний статус, із відміткою про реєстрацію місця проживання, військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно); у разі необхідності - свідоцтво про народження дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. (п. 4 Порядку, в редакції на момент видачі довідки).

У день подання заяви безоплатно видається довідка за формою, наведеною у додатку, яка роздруковується на папері формату А4 і підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою відповідного уповноваженого органу ( п. 6 Порядку).

При цьому, підставами для відмови у видачі довідки (в редакції на момент видачі довідки) є: 1) відсутність обставин, що спричинили переміщення особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; 2) втрата або викрадення документів, що посвідчують особу, яка переміщується, та підтверджують громадянство України, до їх відновлення.

У разі відмови у видачі довідки на вимогу заявника письмово повідомляється про підстави для такої відмови.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07.04.2014 року; Харківська область - з 07.04.2014 року до 14.09.2014 року.

Таким чином, зокрема, Луганська область повністю віднесена до району проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р. затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі Перелік №1085-р).

До Переліку увійшли певні міста обласного значення та населені пункти (райони) Донецької та Луганської областей.

07.11.2014 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей».

Згідно п. 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, територія антитерористичної операції, яка на даний час охоплює Донецьку та Луганську області, розділяється на тимчасово неконтрольовану та контрольовану Україною територію.

З аналізу зазначених положень вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надається громадянам, які перемістилися з неконтрольованої Україною території АТО на контрольовану територію АТО, або на територію України, яка під АТО взагалі не підпадала (крім Криму).

Позивач згідно паспорту громадянина України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, на дату прийняття рішення відповідачем № 2264 від 30.08.2016 року, АДРЕСА_1, не входило до Переліку № 1085-р., а тому відповідач, відмовляючи у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, діяв правомірно, керуючись положеннями Порядку № 509 та Переліку № 1085-р в їх сукупності, оскільки були відсутні підтвердження того, що органи державної влади території, на якій зареєстроване місце проживання позивача, тимчасово не здійснюють або не здійснюють в повному обсязі свої повноваження. Тобто, була відсутня правова підстава для видачі такої довідки.

Крім того, суд зазначає, що постановою Верховної Ради України № 252 від 17 березня 2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» с. Велика-Чернігівка не віднесено до окремих районів, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Також, суд звертає увагу, що позивачем взагалі не надано до суду будь-яких доказів, які би свідчили про гуманітарну кризу у с. Велика-Чернігівка, зокрема, відсутність медикаментів, теплопостачання, пенсій, зарплат, громадського транспорту, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, відповідач правомірно відмовив позивачу у реєстрації її, як внутрішньо переміщеної особи .

Керуючись ст. 158-163, 183-2, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя Гуцол М. П.