Справа № 823/1976/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року справа № 823/1976/16

09 год. 25 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання Попельнуха Ю.І.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування рішення,

встановив:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 подала позов, в якому просить скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.12.2016 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дії відповідача щодо винесення рішення № НОМЕР_1 від 14.12.2016 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1934 грн 03 коп. за період з 21.01.2014 по 19.02.2016 та нарахування пені у розмірі 4476 грн 34 коп. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску є протиправними і необґрунтованими, а саме рішення безпідставним, незаконним і таким, що не відповідає нормам податкового законодавства та фактичним обставинам справи, оскільки єдиний соціальний внесок був вчасно і в повному обсязі перерахований бюджету, сплачений на рахунок 3719, відкритий в органах Казначейства для зарахування та розподілу коштів єдиного соціального внеску, із зазначенням банку отримувача: ГУ ДКСУ у Черкаській області, отримувач ДПІ у м. Черкасах.

Позивач зазначила, що вказані кошти помилково були перераховані на рахунок 2301 (для фізичних осіб-підприємців, які мають найманих працівників), замість 2301 (для фізичних осіб-підприємців), а в 2015 році сплачені кошти єдиного соціального внеску зарахувалися на рахунок 2301 замість 2301.

Також, позивач посилається на Положення про єдиний казначейський рахунок, яке затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 за № 122, відповідно до якого всі сплачені податки та збори (обовязкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Окрім того, позивач зазначає, що 05.02.2015 та 04.02.2016 позивачем були здані, а відповідачем прийняті звіти про нарахування та сплату єдиного соціального внеску за 2014 рік та 2015 рік відповідно, про що позивач має корінець з відбитком штампа № 7 та № 11 відповідно. Зауважень від співробітників податкової не було.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що станом на 19.02.2016 за фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 згідно даних інформаційної системи фіскального органу рахується заборгованість з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 1434 грн 51 коп., внаслідок чого було винесено рішення № НОМЕР_1 від 10.11.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Також, відповідач зазначив, що коли платник податків не правильно заповнює реквізити платіжних документів та підписав їх або спрямував кошти на неправильний код бюджетної класифікації (тобто не на код, за яким повинні бути погашені податкові зобовязання), то кошти не надійдуть до відповідного рахунку, а отже, сума податкового зобовязання платника податків не буде погашена. У випадку не погашення платником податків у встановлені строки узгодженої суми податкового зобовязання такий платник податків несе відповідальність згідно із чинним законодавством.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована як фізична особа підприємець 26.10.2012, відповідно до свідоцтва Державної податкової служби України серії Б № 131545 є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування (третя група).

05 лютого 2015 року позивач подала до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого сума єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування визначена у розмірі 422 грн 65 коп. щомісячно.

04 лютого 2016 року позивач подала до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого сума єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування визначена у розмірі 422 грн 65 коп. з січня по серпень та 478 грн 18 коп. з вересня по грудень.

14 грудня 2016 року державною податковою інспекцією у м. Черкасах ДФС Головного управління у Черкаській області на підставі частини 10 та пункту2 частини 11 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування винесено рішення № НОМЕР_1 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 6410 грн 37 коп., з яких 1934 грн 03 несплачений єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальний страхування та 4476 грн 34 нараховано пені.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 4 частини 1 стаття 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового звязку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Частиною 7 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення звязку.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до пункту 2 частини 11 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Як свідчать матеріали справи, позивач подала до контролюючого органу звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 та 2015 роки та вчасно сплачувала єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2014 рік та І, ІІ квартал 2015 року, що підтверджується квитанціями: № 2696.100.1 від 16.04.2014; № 2696.60.1 від 16.07.2014; № 107935586 від 17.10.2014; № 0.0.338997358.2 від 19.01.2015; № 0.0.373535027.1 від 15.04.2015; № 0.0.404379984.2 від 01.07.2015. Відповідно до вказаних квитанцій на єдиний казначейський рахунок внесені кошти в сумі 1267 грн 95 коп. за кожною квитанцією, призначенням у вказаних квитанціях є єдиний соціальний внесок за ОСОБА_3.

Суд вважає, що здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме кошти зараховувалися у 2014 році на казначейський рахунок № 2301 (для фізичних осіб-підприємців, які мають найманих працівників) замість рахунку № 2301 (для фізичних осіб-підприємців), а в 2015 році сплачені кошти зарахувалися на рахунок № 2301 замість № 2301, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, оскільки платежі були зроблені вчасно, як передбачено частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI, та у повному обсязі. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті єдиного внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 2 частини 11 Закону № 2464-VI.

Крім того, на думку суду, оскільки сплачені позивачем суми зараховувалися на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення рахунку під час сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобовязання у визначений вказаною нормою Закону № 2464-VI строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 2 частини 11 Закону № 2464-VI штрафних санкцій.

З урахуванням наведеного, на переконання суду, рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.12.2016 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в сумі 6410 грн 37 коп. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.12.2016 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в сумі 6410 грн 37 коп. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 39497534) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (18016, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена у повному обсязі 23.01.2017.