Справа № 2а-460/10/2370
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року справа № 2а-460/10/2370

м. Черкаси

11 год. 25 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гаращенка В.В.,

при секретарі Бондар Т.П.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

представника відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області, в якій просить стягнути з відповідача за період з 01.07.2009 року по 31.12.2009 року невідшкодовану щомісячну державну адресну допомогу в сумі 75306 грн. 82 коп., підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам за вказаний період в розмірі 3501 грн. 80 коп. та допомогу на поховання в сумі 1058 грн. 18 коп.

Загальна сума складає 79866 грн. 80 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача подала до суду заперечення, позов не визнала, мотивуючи це тим, що відшкодування щомісячної державної адресної допомоги, підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам та допомога на поховання не належить до виплат, що підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Стосовно не включення до заліку витрат на поховання, пояснила, що в разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання витрати на поховання повинен нести відповідач лише в тому випадку коли існує причинний зв'язок між смертю потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя на виробництві.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області подало до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за липень-грудень 2009 року, січень 2010 року. В даних актах позивач зазначив, що відшкодуванню підлягають також витрати, повязані з виплатою щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» № 265 від 26.03.2008 року та підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, передбаченої постановою КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 11.03.2009 року №198 та допомоги на поховання, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Такі витрати складали 75306 грн. 82 коп. адресної допомоги, 3501 грн. 80 коп. підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам та 1058 грн. 18 коп. допомоги на поховання сімї ОСОБА_3 Загальна сума складає 79866 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з відшкодуванням витрат, повязаних з виплатою щомісячної державної адресної допомоги, підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам та допомоги на поховання, відповідачем складено таблиці розбіжностей, у яких зазначено, що ним не враховані вищевказані суми.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплат здійснюється органами Пенсійного фонду України. Ця норма стосується і призначення та виплат пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Починаючи з 1 квітня 2001 року з набранням чинності Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22.09.1999 року №1105-XIV (далі «Закон №1105»), цим Законом на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань покладено обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсії по інвалідності в звязку з втратою годувальника.

Дія Закону №1105 поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання на фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві» від 22.02.2001 року, який набув чинності з 01.04.2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Статтею 21 Закону №1105 визначено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Кабінет Міністрів України прийняв 26.03.2008 року постанову «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» № 265 де визначено, що:

- у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів (п.1 Постанови);

- у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму (п.2 Постанови);

- виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога (п. 4 Постанови).

Крім того, Кабінет Міністрів України постановою «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 11.03.2009 року № 198 постановив, що з 2009 року з 1 квітня встановлюється підвищення до пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, у розмірі 7 грн. 50 коп., збільшуючи його з 1 липня до 14 грн. 20 коп., а з 1 жовтня до 28 грн. 40 коп.

В свою чергу, механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений Постановою прийнятою правлінням Пенсійного фонду України та правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року №5-4/4 (далі «Порядок»).

Відповідно до п. 4 Порядку, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Також, п.5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, разом з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України складають акт щомісячної звірки за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі «Акт»), у якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню. На підставі Акту узгоджується довідка про відшкодування між Головним управлінням Пенсійного фонду та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, згідно якої на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, Фонд соціального страхування перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду України (це передбачено пунктами 6 та 7 Порядку).

В той же час, судом встановлено, що спір між сторонами виник з мотивів, що відповідач не прийняв до заліку суми на виплату адресної допомоги, виплаченої пенсіонерам-інвалідам відповідно до постанови КМУ №265, підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам відповідно до постанови КМУ №198, про що сторони склали акти та таблиці розбіжностей.

Проаналізувавши вищеназвані нормативно-правові акти, суд приходить до висновку, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки виплачені управлінням Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі щомісячна державна адресна допомога пенсіонерам-інвалідам, підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, повинні бути відшкодовані Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, так як виплата такої допомоги проводяться за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Оскільки основний вид пенсії виплачується та в подальшому відшкодовується Фондом, то на думку суду Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України повинен відшкодовувати щомісячну державну адресну допомогу, підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам.

Суд критично відноситься до доводів відповідача, наведених в запереченні про те, що відшкодування адресної допомоги та підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам не передбачено Порядком, оскільки спільний Порядок затверджений правліннями фондів 4 березня 2003 року, тоді як постанова КМУ №265 прийнята 26.03.2008 року, а постанова КМУ № 198 11.03.2009 року, таким чином в Порядку такий вид виплат не зазначено.

Проте, Порядком передбачено перерахування відповідних коштів на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України, тобто даний спір повинен вирішуватися за позовом центральних органів сторін у справі.

Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка є робочими органами відповідних фондів на місцевому рівні, що свідчить про неналежний склад сторін у справі.

В той же час, суд позбавлений можливості провести заміну неналежної сторони, зокрема місцевих органів відповідних фондів на їх центральні органи, оскільки відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України це потягне зміну підсудності адміністративної справи.

Щодо стягнення 1058 грн. 18 коп., як суму допомоги на поховання сімї померлого ОСОБА_3 за вересень 2009 року, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 34 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №826 затверджений Порядок, який регулює питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, яким визначено, що витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Позивач в свою чергу, обґрунтовуючи позовну вимогу не довів та не підтвердив доказами причинний зв'язок між смертю ОСОБА_3 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя через яке останній і отримував пенсію, а тому суд вважає в цій частині позовні вимоги необґрунтованими.

Проте, враховуючи вищевикладене та норми чинного законодавства суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись, ст.ст. 17, 71, 159, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка щодо відмови відобразити в актах щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання за липень - грудень 2009 року, січень 2010 року державну адресну допомогу на суму 75306 грн. 82 коп., підвищення до пенсії на суму 3501 грн. 80 коп.

В задоволенні позову про визнання дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка протиправними щодо відмови відобразити в актах щомісячної звірки пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на суму 1058 грн. 18 коп. відмовити.

В задоволенні позивних вимог щодо стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Звенигородка виплачених коштів на суму 79866 грн. 80 коп. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови з дня складення та підписання її повного тексту. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 березня 2010 року.

Суддя В.В. Гаращенко