Справа № 582/1422/16-а
Суддя: Яковенко Н. М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/1/17
Справа № 582/1422/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Климась С.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Недригайлів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м.Суми ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

До Недригайлівського районного суду звернувся ОСОБА_1 з зазначеним позовом та просив суд скасувати постанову серії АР № 721416 від 03.12.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до даної постанови позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DEWOO, номерний знак ВМ 0161ВР, по вул. Набережній річки Стрілки, 8 порушив вимоги знаку 5.11, здійснив рух, зупинку, стоянку, (більше 5 хв) на смузі руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки на його думку, він правил дорожнього руху не порушував.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що 03.12.2016 керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїхав із стоянки на вул. 1-ша Набережна річки Стрілки в м. Суми. Маючи необхідність висадити пасажирів прийняв праворуч, до правого краю проїжджої частини. В цей час до нього під'їхали співробітники патрульної поліції і патрульний повідомив, що позивач здійснив рух, зупинку та стоянку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що є порушенням Правил дорожнього руху.

Свою вину у скоєнні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав та наполягав, що діяв в межах Правил. Інспектор поліції при притягненні його до адміністративної відповідальності посилався виключно на наявність дорожнього знаку 5.11, а порушення обґрунтовував, тим, що автомобіль, яким керував позивач знаходиться поряд з правим краєм проїжджої частини, тобто на позначеній знаком смузі.

Разом з тим позивач вважає, що відповідно до Правил дорожнього руху України, дорожній знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

П. 17.2 Правил дорожнього руху передбачає, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Таким чином, позивач наполягав на тому, що в Правилах дорожнього руху відсутня категорична заборона заїжджати на дану смугу руху. В місці, де він знаходився, дорожня розмітка дозволяла йому здійснювати посадку та висадку пасажирів поряд з правим краєм проїжджої частини.

Крім того, при складенні вищевказаної постанови, інспектор поліції не надав на вимогу позивача докази правопорушення, а саме: відеозапису зробленого засобами, які відповідають встановленим чинним законодавством технічним вимогам, пояснення свідків. В порушення Наказу № 1395 від 07.11.2015 року також не долучив до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків правопорушення.

Також в тексті постанови вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Набережна річки Стрілки, 8. На цій вулиці позивач на час скоєння постанови не перебував, крім того на даній вулиці взагалі відсутня смуга для руху маршрутних транспортних засобів.

Зважаючи на вищезазначене, позивач вважає, що інспектор поліції виніс завідомо незаконну постанову, відповідно до якої наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн. у зв'язку з порушенням п. 17.1 Правил дорожнього руху України.

Представник відповідача, інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності, з позовом не погодився, надав до суду заперечення, в яких зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав.

03.12.2016 згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в м. Суми відповідач ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху разом з інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Суми молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4

Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч.І ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього, руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв'язку із чим інспекторами патрульної поліції використовувались нагрудні відеокамери, що були розміщені на форменому одязі.

Близько 18.15 год. 03.12.2016 року на вул. Набережна р. Стрілки нарядом було виявлено автомобіль ЗA3 DAEWOO, номерний знак ВМ0161ВРВ, водій якого на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», здійснив стоянку на цій смузі, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Відповідач, керуючись ч. З ст. 18, ст. 32 Закону підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив передати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло.

Відповідач пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 17.1 ПДР, а саме: на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», здійснив стоянку на цій смузі, за що передбачено відповідальність згідно з ч, 3 ст. 122 КУпАП.

Після цього, відповідач роз'яснив позивачу його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також пояснив, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута на місці.

Одразу ж після цього відповідач, розглянувши в присутності позивача матеріали справи, виніс постанову АР № 721416 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Відповідач оголосив постанову та вручив її копію позивачу.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Постанова про адміністративне правопорушення від 03.12.2016 АР № 7214168 за відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надав суду письмові докази та відеозапис, що стосується обставин розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, представник відповідача проти позову заперечував з наведених вище підстав, просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані ними докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії АР № 721416 від 03.12.2016 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що 03.12.2016 року о 18 годині 15 хвилин в м. Суми по вул. Набережна річки Стрілки, 8 керуючи автомобілем ЗАЗ DAEWOO, д.н. ВМ 0161ВР, в порушення вимог знаку 5.11 здійснив рух, зупинку, стоянку, (більше 5 хв.) на смузі руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР України.

Постанову серії АР № 721416 від 03.12.2016 було складено інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_2, який відповідно до розстановки сил та засобів на 03.12.2016 роти № 3 (а.с.42) здійснював патрулювання разом з ОСОБА_4.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом (КУпАП).

Строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначений ст. 289 КУпАП і становить 10 днів з дня винесення постанови.

В даній справі строк оскарження позивачем не пропущено, так як позов подано до суду 12 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт як вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так і дотримання відповідачем порядку притягнення ОСОБА_1В, до відповідальності.

Так, відповідно до п. 17.1, 17.2 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

В судовому засіданні відтворено відеозапис з нагрудної камери спостереження інспектора патрульною поліції ОСОБА_2

Так, з подій, що зафіксовані камерою спостереження вбачається 03.12.2016, що по вул.1 Набережній річки Стрілки, навпроти будинку №8, про що відомо з пояснення поліцейського, на смузі для руху маршрутних транспортних засобів стоїть автомобіль ЗАЗ. Ніяких пасажирів ні в автомобілі, ні поруч з ним на тротуарі не видно. За кермом автомобіля перебуває позивач ОСОБА_1 На прохання поліцейського пояснити, чому його автомобіль стоїть на смузі руху для маршрутних транспортних засобів, ОСОБА_1В не пояснює, що здійснив заїзд на смугу руху для маршрутних транспортних засобів щоб здійснити зупинку для висадки пасажирів, а заперечує існування такої смуги, оскільки не видно жовтої розмітки (через засніження дороги) та існування знака, який вказує на смугу руху для маршрутних транспортних засобів на даній ділянці вулиці. З подальшої розмови поліцейського з водієм ОСОБА_1 відомо, що патрульні близько 40 хвилин чекали допоки позивач повернеться до автомобіля.

З фотографії перехрестя вул.1 Набережна річки Стрілки (а.с.45) вбачається, що над смугою руху маршрутних транспортних засобів знаходиться знак 5.11. На фотографії виїзду на цю ж вулицю з прилеглої території(стоянки)(а.с.46), з якої виїхав позивач (за його поясненнями) знаходиться знак 5.10.2 виїзд на дорогу із смугою для руху маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 щодо обставин здійснення ним зупинки, дані в судовому засіданні, спростовуються відеозаписом з місця скоєння порушення. Тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП України та правомірно притягнений до адміністративної відповідальності.

Пояснення позивача, що він не може бути притягнений до відповідальності, оскільки в постанові АР № 721416 від 03.12.2016 місцем вчинення правопорушення вказано вул. Набережну річки Стрілки, у той час, як позивач знаходився на вул.1Набережна річки Стрілки, суд не приймає до уваги. Дійсно, місцем вчинення помилково, з пояснень представника відповідача, значено вул. Набережну річки Стрілки, але з пояснень позивача, відповідача, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку та стоянку саме на вул.1Набережна річки Стрілки, яка має смугу для руху маршрутних транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення. Таким чином, помилка в назві вулиці, яка вказана в постанові, не є доказом того, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення.

Постанову серії АР № 721416 від 03.12.2016 було складено інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_2., який відповідно до розстановки сил та засобів на 03.12.2016 роти № 3 (а.с.42) здійснював патрулювання разом з ОСОБА_4.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на наведене суд приходить до переконання, що постанова про адміністративне правопорушення від 03.12.2016 АР № 7214168 відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийнята складена повноважною особою. Інспектор поліції ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті зазначеної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Пояснення позивача про те що під час розгляду справи були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, клопотань та залучення для захисту своїх інтересів фахівця в галузі права не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

З відеозапису з нагрудної камери спостереження інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 вбачається, що він надав пояснення з приводу перебування його автомобіля на смузі руху для маршрутних транспортних засобів, ніяких клопотань, у тому числі і щодо залучення фахівця в галузі права для надання правової допомоги позивачу, ОСОБА_1 не заявляв. Участь фахівця в галузі права для надання правової допомоги при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності не є обов'язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 71, 159 - 161, 163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції м.Суми ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського адміністративного апеляційного суду через Недригайлівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. .

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко