Справа № 176/2488/16-а(2-а/176/79/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2017 рокусправа № 176/2488/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року

у справі №176/2488/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Пятихатського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання протиправним і скасування рішення, повернення коштів,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області з позовом до Пятихатського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 11 червня 2014 року, оформленого протоколом №103 щодо утримання переплати пенсії та повернення незаконно утриманих коштів починаючи з 01 липня 2014 року.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, у якому поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Так, залишаючи адміністративний позов без розгляду у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин. При цьому, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, на які посилається позивач в якості поважних, є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 28 жовтня 2016 року про визнання протиправним та скасування рішення від 11 червня 2014 року, оформленого протоколом №103, в частині утримання переплати пенсії в розмірі 20 відсотків місячного розміру пенсії до повного погашення у сумі 29000,14 грн. та повернення незаконно утриманих коштів починаючи з 01 липня 2014 року. Одночасно з позовом подав клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому посилався на необізнаність у чинному законодавстві.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що під час розгляду справи місцевим адміністративним судам необхідно перевіряти додержання строку звернення до суду.

У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними, місцевий адміністративний суд повинен залишити адміністративний позов без розгляду.

Позивачем заявлені дві вимоги визнання протиправним, скасування рішення відповідача та повернення утриманих коштів.

За змістом статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до матеріалів справи, утримання відповідачем переплати з позивача здійснюється щомісячно з липня 2014 року та на час подання адміністративного позову погашення переплати в повному обсязі не відбулося.

Оскільки, утримання переплати пенсії ОСОБА_1 здійснюється щомісячно, можливе порушення прав позивача у спірних відносинах є триваючим, та про яке позивач міг дізнатися щомісяця при отриманні пенсії.

Отже, позивач звернувся до суду з позовом про захист та відновлення своїх прав, можливе порушення яких відповідач припустився у різний час.

Тобто, наявним є випадок, коли в частині вимог позовну заяву слід залишати без розгляду (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України), а в іншій частині розглядати справу по суті.

Наведене, залишилося поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового вирішення питання щодо залишення частини позовних вимог без розгляду.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду за захистом порушених прав 28 жовтня 2016 року, то його вимоги, заявлені поза межами шестимісячного строку, а саме, за період до 27 квітня 2016 року включно, судом першої інстанції обґрунтовано залишені без розгляду.

Щодо позовних вимог, заявлених у межах шестимісячного строку (з 28 квітня 2016 року) суд першої інстанції повинен розглянути їх по суті та прийняти відповідне рішення.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати частково, з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 28 квітня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду цієї частини позовних вимог.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог за період до 27 квітня 2016 року включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, в частині залишення без змін ухвали суду першої інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів в іншій частині оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим