Справа № 816/1508/16
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 р.Справа № 816/1508/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Лях О.П.
Суддів: Яковенка М.М. , Григорова А.М.
при секретарі судового засідання Жданюк А.О.
за участю представника позивача Гнатенка С.І.
представника відповідача Курила В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2016р. по справі № 816/1508/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

08 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Кременчуцький сталеливарний завод» (далі - ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 01.07.2016 року в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 8990,40 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог). (а.с.4-7, 205-206)
В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на незгоду із висновками документальної виїзної перевірки позивача, викладеними в акті від 15.06.2016 № 217/16-31-14-01-09/05756783, зазначали, що за результатами перевірки ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» працівниками податкового органу застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 8990 грн за донарахування платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскільки товариством правомірно у відповідності до вимог законодавства розраховувався єдиний соціальний внесок на заробітну плату ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та доходи ОСОБА_2 , які їй було виплачено за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду.
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2016р. по справі № 816/1508/16 адміністративний позов ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» задоволено. (а.с.214-217)
На зазначену постанову суду ГУ ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2016р. та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с.222)
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що вищевказана постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 05756783) та є, зокрема, платником єдиного соціального внеску. (а.с.92-100)
ГУ ДФС у Полтавській області було проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2015, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2012 по 31.12.2015. За результатми проведеної перевірки було складено акт від 15.06.2016 року №217/16-31-14-01-09/05756783. (а.с.8-87)
Проведеною перевіркою встановлено порушення, в тому числі, положення ст.ст. 8, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змівнами та доповненнями. (а.с.85)
Зокрема, в акті перевірки зазначено, що підприємством самостійно донараховано своєчасно не нарахований єдиний соціальний внесок на загальну суму 18226,20 грн., а саме: (а.с.59)
- в липні 2015 року донараховано єдиний внесок в сумі 5966,59 грн. (донараховано по мобілізованому працівнику за січень-червень 2015 року);
- в серпні 2015 року донараховано єдиний внесок в сумі 12014,13 грн. (донараховано за рішенням суду за січень-серпень 2015 року);
- в жовтні 2015 року донараховано єдиний внесок в сумі 245,48 грн. (донараховано за попередні звідні періоди).
На підставі висновків проведеної перевірки, ГУ ДФС у Полтавській області винесено рішення № від 01.07.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу застосовано штрафну санкцію в розмірі 9113,11 грн. (а.с.88-89, 153)
Не погодившись із даним рішенням, ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» направило скаргу до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 року №17863/6/99-99-11-02-02-25 про результати розгляду скарги було залишено без змін рішення ГУ ДФС у Полтавській області № від 01.07.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», не погодившись із вказаним рішення ГУ ДФС у Полтавській області № від 01.07.2016 року в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 8990,40 грн., звернулося до суду із даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при розрахунку бази для визначення суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачем не було порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем встановлено несвоєчасну сплату ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» єдиного соціального внеску з середньої заробітної плати працівника підприємства ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за січень - червень 2015 року на загальну суму 5966,59 грн.
Відповідно до вимог ст. 39 Закону України від 25.03.1992р. №2232 "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232) призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Указами Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 та № 454/2014 від 06.05.2014, затвердженими Законами України від 17.03.2014 за № 1126-VІІ та від 06.05.2014 за № 1240-VII, оголошена та проводиться часткова мобілізація.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що працівник ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» Кужина О.В. на виконання Указу Президента України від 21.07.2014 №607/2014 був призваний 06.08.2014 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 м. Чугуїв. В період з 31.07.2014 по 06.08.2014 знаходився в Роменсько-Недригайлівському ОМВК та виконував завдання по оповіщенню військовозобов`язаних та постачальників техніки. Приймав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в період з 16.10.2014 по 17.09.2015. (а.с.119, 172-178)
Положеннями статтей 163, 164 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування резидента податком на доходи фізичних осіб є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, визначені ст.165 Податквого кодексу України.
Так, згідно із абз. «и» пп. 165.1.1 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошової допомоги (у тому числі в натуральній формі), що надається фізичним особам або членам їхніх сімей (діти, дружина, батьки), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та/або компенсаційні виплати з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
08.06.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року №1275-VІІ, яким внесено зміни до ряду законодавчих актів України, в тому числі Кодексу законів про працю України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Так, положеннями ч. 3 ст. 119 Кодекс законів про працю України встановлено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Дію наведеної норми закону поширено на громадян України, які починаючи з 18.03.2014 року призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 «Про часткову мобілізацію».
Разом з тим, 15.10.2014 року набув чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII, яким також внесено зміни до ряду законодавчих актів України, в тому числі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Так, положеннями ч. 7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України. Не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Колегія суддів звертає увагу, що в подальшому до вказаних положень ч. 7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» було внесено додаткові зміни згідно із Законом України від 24.12.2015 р. № 909-VIII, які були чинними на час проведення контролюючим органом перевірки позивача та передбачали, що перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України. Не нараховується на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та/або введення воєнного стану.
Таким чином, із вищевказаних норм вбачається стійке спрямування законодавця на надання пільг щодо виплати та неутримання єдиного внеску з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу, на особливий період.
Отже, на час виникнення спірних відносин законодавство України фактично передбачало звільнення від нарахування та утримання єдиного соціального внеску у разі отримання платниками податку (працівниками) компенсаційних виплат з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Крім того, вищенаведені норми Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не ставлять нарахування та сплату єдиного соціального внеску в залежність від того, в якому порядку, в які строки і кому саме (роботодавцю чи працівнику) компенсується з Державного бюджету України середній заробіток мобілізованих працівників, та не містять такої умови для їх застосування, як наявність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку компенсації середнього заробітку мобілізованим працівникам з Державного бюджету України.
Аналогічні правові висновки зазначені в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі № К/800/51084/15.
Колегія суддів звертає увагу, що 04.03.2015 року постановою № 105 Кабінету Міністрів України відповідно до ч.3 ст.119 Кодексу законів про працю України було затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Проте, обов`язок щодо здійснення компенсаційних виплат у держави виник саме з 08.06.2014 року, тобто, з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації».
Також при вирішенні даного спору колегія суддів приймає до уваги положення п. 56.21 ст.56 Податкового кодексу України. Так, у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що роботодавець звільняється від обов`язку з нарахування та сплати єдиного соціального внеску з середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, незалежно від джерела виплати таких коштів.
Крім того, відповідно до п. 1 Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Порядок визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - працівники), за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 "Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період" (далі - бюджетні кошти).
Згідно з п. 4 даного Порядку для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.
Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» було подано до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради звіти за період з січня 2015 року по травень 2015 року про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівнику підприємства ОСОБА_1 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. (а.с.179-193)
За результатами розгляду вказаних звітів, Департаментом праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, повідомлено позивача про не прийняття вищевказаних звітів, оскільки вони не відповідають вимогам Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме: у графі 4 звіту не зазначено дати та номеру наказу про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 (а.с.194-195)
Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з ненаданням Роменсько-Недригайлівським ОМВК належним чином оформлених документів про призов та звільнення мобілізованого працівника ОСОБА_1 , ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» не мало можливості отримати компенсаційні виплати у розмірі середнього заробітку працівника, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. (а.с.196-204)
В липні 2015 року ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» було прийнято рішення про проведення нарахування та утримання на дохід мобілізованого працівника на загальних підставах та здійснено донарахування єдиного соціального внеску за період січень-травень 2015 року на загальну суму 5966,59 грн.
Таким чином, при розрахунку бази для визначення суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» не було порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Також, із рішення № від 01.07.2016 року вбачається, що контролюючим органом застосовано до ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» штрафні санкції в сумі 6007,07 грн., а саме: на суму донарахованого єдиного внеску за серпень 2015 року в розмірі 12014,13 грн. застосовано штраф у розмірі 50%. (а.с.88-89, 153)
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.07.2015 у справі № 537/844/15-ц частково задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» і, в тому числі, стягнуто з ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.01.2015 до 03.06.2015 у сумі 19441,24 грн. (а.с.129-140)
На виконання вищевказаного рішення суду, у серпні 2015 року «Кременчуцький сталеливарний завод» здійснено компенсаційні виплати ОСОБА_3 в розмірі 19441,24 грн.
Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.
Таким чином, ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» правомірно обчислено утримання єдиного соціального внеску у розмірі 12014,13 грн., з виплачених у серпні 2015 року ОСОБА_3 компенсаційних виплат за час вимушеного прогулу.
Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2016р. по справі № 816/1508/16 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23 січня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Григоров А.М.