Справа № 813/2987/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 р. Справа № 876/9580/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергоком" до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ТзОВ "Львівенергоком" звернулось у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області , в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.08.16р.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства зроблені відповідачем без об'єктивного аналізу господарських операцій та ґрунтуються лише на припущеннях податкового органу щодо відсутності фактичної поставки товарів та надання послуг, визначених договорами. Реальність взаємовідносин між позивачем та вказаними в акті перевірки контрагентами спростовується належними первинними документами. В основу висновків про допущені позивачем порушення покладено лише твердження про те, що підприємства-постачальники мають ознаки фіктивності, зокрема такі як відсутність за місцезнаходженням, а також те, що вказані підприємства не мали матеріальної, виробничої та технічної бази для проведення господарських операцій по поставці товарів. Вважає, що такі висновки відповідача є безпідставними та нічим не підтверджені, не можуть бути покладені в основу порушення позивачем податкового законодавства та нікчемності правочинів. Крім того, податковий орган не вправі самостійно давати висновки про нікчемність правочинів.

На підставі таких висновків, відповідачем зазначено в акті перевірки про завищення позивачем податкового кредиту в березні, квітні, травні, червні, липні та грудні 2015 року за результатами проведених господарських операцій з ТзОВ "Ідеал трейд", ТзОВ "Шивада" та ТзОВ "Вейсес".

При цьому, позивач зазначає, що всі первинні документи, які необхідні для відображення у складі податкового кредиту операцій по отриманню послуг та придбанню товарно-матеріальних цінностей за відповідними договорами оформлені належним чином, відповідачем порушень щодо форми первинних документів не встановлено, придбані матеріали та отримані послуги були використані позивачем у господарській діяльності, що підтверджується відповідними первинними документами.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 року позовну заяву - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що з врахуванням інформації отриманої з інших ДПІ, перевіркою не підтверджено факт здійснення господарських операцій ТзОВ "Львівенергоком" з ТзОВ "Ідеал Інвест", ТзОВ "Вейсес" та ТзОВ "Шивада". Відповідач вказує на те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, а тому вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем використано податкову інформацію, отриману від інших податкових органів, про результати оцінки податкової звітності ТзОВ "Шивада" за жовтень 2015 року, тоді як господарські відносини цього підприємства з позивачем мали місце в листопаді 2015 року. По ТзОВ "Вайсес" податковим органом використано податкову інформацію за червень 2015 року, тоді як позивачу донараховано грошові зобов'язання по цьому контрагенту за березень та квітень 2015 року. Тому така податкова інформація не може бути належним доказом на підтвердження порушення податкового законодавства позивачем.

Окрім того суд зазначає, що обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення обставинами, які засвідчують порушення норм податкового законодавства не позивачем, а його контрагентом (постачальником) є неприпустимим також з огляду на практику Європейського Суду з прав людини.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. Вдтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Личаківською ОДПІ на підставі пп.78.1.4. п.78.1 ст.78, п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до Наказу від 02.08.16р. №364 проведено позапланову документальну перевірку ТзОВ "Львівенергоком" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.13р. по 31.12.15р.

Перевіркою встановлено порушення: п.185.1 ст.185 п.186.1 ст.186, п.198.1, 198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI. Зокрема, ТзОВ "Львівенергоком" занижено сплату податку на додану вартість на суму 487283 грн. в т.ч. за березень 2015 року - 144825грн., квітень 2015 року - 919 грн., травень 2015 року - 108122 грн., червень 2015 року - 22440 грн., липень 2015 року - 128047 грн., грудень 2015 року 82930 грн. Результати перевірки оформлено актом від 15.08.16р. №193/14-01/36152893.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №2 від 29.08.16р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 609104 грн.

Не погодившись з таким рішенням позивач оскаржив його до суду.

З наданих представником відповідача пояснень та долученого до матеріалів справи розрахунку донарахованих грошових зобов'язань судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі висновків про з завищення податкового кредиту за результатами господарських операцій позивача з ТзОВ "Ідеал Інвест" в травні 2015 року на суму 108122,33 грн., в червні 2015 року на суму 97263,00 грн., в липні 2015 року на суму 46961,68 грн.; з ТзОВ "Вайсес" в березні 2015 року на суму 144824,76 грн., в квітні 2015 року на суму 919,12 грн., в червні 2015 року на суму 1081,17 грн., в липні 2015 року на суму 5181,11 грн.; з ТзОВ "Шивада" в листопаді 2015 року на суму 82930,34 грн.

З приводу вказаних порушень судом встановлено наступне.

ТзОВ "Ідеал Інвест" (Постачальник) та ТзОВ "Львівенергоком" (Покупець) був укладений Договір поставки №12/05-1 від 12.05.15р. За цим договором Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Продукцію, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити Продукцію.

На виконання умов даного Договору, ТзОВ "Ідеал Інвест" поставило Покупцеві товар (дошка обрізна сорт 3 порода хвойна товщиною 25мм, 30мм довжиною 4000мм та брус сорт 3 порода хвойна розміром 120х120мм, 160х65мм довжиною 6000мм; дріт сталевий оцинкований) загальною вартістю 47025,00 грн. (в т.ч. ПДВ 7837,50 грн.), що підтверджується видатковими накладними № РН-285 та РН-565. У зв'язку з поставкою товару покупцеві було видано податкові накладні №285 від 29.05.15р. та № 565 від 29.07.15р. Оплата за товар проведена в повному обсязі.

Між ТзОВ "Ідеал Інвест" (Виконавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Замовник) було укладено Договір №5/04-2 від 05.05.15р. За цим Договором виконавець зобов'язується здійснити пошук наявних на ринку України пропозиції з продажу металопрокату, здійснити попередні переговори із продавцем, здійснити перевірку на відповідність, представлених продавцем зразків кожного із видів металопрокату державним стандартам та технічним вимогам, здійснити порізку та пакування металопрокату та забезпечити збереження сформованих партій металопрокату, до моменту його передачі від продавця до замовника, здійснити комплекс заходів із підписання Замовником договору на поставку необхідного асортименту та кількості кожного із видів металопрокату, а Замовник - прийняти виконані послуги та оплатити їх.

Виконання умов договору підтверджується Актом приймання передачі наданих послуг від 15.05.15р. Вартість наданих послуг склала 86720,00грн. (в т.ч. ПДВ 14453,33грн.). Замовнику було видано податкову накладну №60 від 15.05.15р. Оплата за надані послуги проведена в повному обсязі.

Між ТзОВ "Ідеал Інвест" (Виконавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Замовник) було укладено Договір №15/04-1 від 15.04.15р. За цим Договором, Виконавець зобов'язується здійснити пошук наявних на ринку України пропозиції з продажу металопрокату, здійснити попередні переговори із продавцем, здійснити перевірку на відповідність, представлених продавцем зразків кожного із видів металопрокату державним стандартам та технічним вимогам, здійснити порізку та пакування металопрокату та забезпечити збереження сформованих партій металопрокату, до моменту його передачі від продавця до замовника, здійснити комплекс заходів із підписання Замовником договору на поставку необхідного асортименту та кількості кожного із видів металопрокату, а Замовник - прийняти виконані послуги та оплатити їх.

На підтвердження виконання умов договору між сторонами було складено Акт приймання передачі наданих послуг від 18.05.15р. Вартість наданих послуг склала 36600,00грн. (в т.ч. ПДВ 6100,00грн.). За результатами наданих послуг Замовнику було надану податкову накладну №61 від 18.05.15р. Розрахунок по договору проведено в повному обсязі.

Між ТзОВ "Ідеал Інвест" (Виконавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Замовник) було укладено Договір №15/07-1 від 15.07.15р. За цим Договором виконавець зобов'язується здійснити пошук наявних на ринку України пропозиції з продажу металопрокату, здійснити попередні переговори із продавцем, здійснити перевірку на відповідність, представлених продавцем зразків кожного із видів металопрокату державним стандартам та технічним вимогам, здійснити порізку та пакування металопрокату та забезпечити збереження сформованих партій металопрокату, до моменту його передачі від продавця до замовника, здійснити комплекс заходів із підписання Замовником договору на поставку необхідного асортименту та кількості кожного із видів металопрокату, а Замовник - прийняти виконані послуги та оплатити їх.

На підтвердження виконання умов договору між сторонами було складено Акт приймання передачі наданих послуг від 21.07.15р. Вартість наданих послуг склала 7035,00грн. (в т.ч. ПДВ 1172,50грн.). Відповідно, виконавцем було видано податкову накладну №563 від 21.07.15р. ТзОВ "Львівенергоком" здійснив повну оплату за надані послуги.

Між ТзОВ "Ідеал Інвест" (Орендодавець) та ТзОВ "Львівенергоком" був укладений Договір оренди обладнання №30/1 від 30.04.15р.

За цим Договором орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння та користування наступне обладнання: оснастки для виготовлення опор СВ95-2а (з розрахунковим моментом на згин 2,0тс/м) призначена для монтажу на ПЛ-0,4кВ (4 шт.), СВ105-3,6а (з розрахунковим моментом на згин 3,6тс/м) призначена для монтажу на ПЛ-6-10кВ (4 шт.), СВ105-5а (з розрахунковим моментом на згин 5,0тс/м) призначена для монтажу на ПЛ-6-10кВ (4 шт.), оснастки для виготовлення ФБС-24-4-6Т блок фундаментальний суцільний (1шт.) та оснастки для виготовлення плит УБК-5 залізобетонних, призначена для перекриття кабельних каналів (1 шт.).

Вищезазначене обладнання передане позивачу на підставі накладної №04/05 від 04.05.15р. Крім цього, сторонами договору складено акти здачі-прийняття послуг з оренди від 21.05.15р., 12.06.15р., 08.07.15р., 21.07.15р.

Надані послуги оренди були оплачені в повному обсязі. Позивачем отримано податкові накладні №168 від 21.05.15р., №62 від 12.06.15р., №312 від 26.06.15р., №564 від 21.07.15р., №482 від 21.07.15р.

Досліджуючи господарські взаємовідносини між позивачем та ТзОВ "Вейсес", судом встановлено наступні факти та обставини.

Між ТзОВ "Вейсес" (Продавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Покупець) було укладено Договір поставки №27/02-1ПП від 27.02.15р. За цим договором Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Продукцію, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити Продукцію.

На виконання умов даного Договору ТзОВ "Вейсес" поставило Покупцеві продукцію загальною вартістю 3717,60 грн. (в т.ч. ПДВ 619,60 грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-100/03 від 23.03.15р. Продавцем було складено податкову накладну №100 від 18.03.15р. ТзОВ "Львівенергоком" здійснило оплату за отриманий товар, що підтверджується платіжним дорученням №1351 від 18.03.15р. 26.03.15р. позивачу було поставлено продукцію на суму 4902,00 грн. (в т.ч. ПДВ 817,00 грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-190/03, а також на суму 8483,88грн. (в т.ч. ПДВ 1413,98 грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-181/03. Позивачу надані податкові накладні №190 та №181 відповідно. Оплата за товар проведено на суму 13385,88 грн. згідно з платіжним дорученням №1402 від 30.03.15р. Крім цього, між ТзОВ "Вейсес" (Продавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Покупець) було укладено Договір поставки №27/02-2ПП від 27.02.15р. За цим договором Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Продукцію, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити Продукцію.

На виконання умов даного Договору ТзОВ "Вейсес" поставило Покупцеві продукцію загальною вартістю 28642,50 грн. (в т.ч. ПДВ 4773,75грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-101/04 від 02.04.15р. Продавцем складено податкову накладну №101 від 18.03.15р. ТзОВ "Львівенергоком", в свою чергу, здійснило оплату поставленої продукції, що підтверджується платіжним дорученням №1349 від 18.03.15р.

Між ТзОВ "Вейсес" (Продавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Покупець) було укладено Договір поставки №27/02-3ПП від 27.02.15р. За цим договором Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Продукцію, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити Продукцію.

На виконання умов даного Договору, ТзОВ "Вейсес" 23.03.15р. поставило позивачу продукцію загальною вартістю 22790,88грн. (в т.ч. ПДВ 3798,48 грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-156/03. По факту поставки складено податкову накладну № 688 від 28.04.15р. ТзОВ "Львівенергоком" здійснило оплату наданих послуг, що підтверджується Платіжним дорученням №1387 від 27.03.15р.

24.03.15р. позивачу поставлено продукцію на загальну вартість 19126,36 грн. (в т.ч. 3187,73 грн.)., що підтверджується видатковою накладною №РН-99/03. Оплата поставленого товару підтверджується платіжним дорученням №1350 від 18.03.15р. Постачальником складено та передано позивачу податкову накладну №99 від 18.03.15р. 27.03.2015р. було здійснено поставку загальною вартістю 400019,28 грн. (в т.ч.66669,89грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-202/03 та на суму 20520,00грн. (в т.ч.3420,00грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-203/03. Оплата поставленого товару підтверджується платіжним дорученням №1401 від 30.03.15р. Продавцем були складені податкові накладні №203 та №202 від 27.03.15р.

Між ТзОВ "Вейсес" (Продавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Покупець) було укладено Договір поставки №27/02-4ПП від 27.02.15р. За цим договором Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Продукцію, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити Продукцію. На виконання умов даного Договору, ТзОВ "Вейсес" поставило Покупцеві продукцію загальною вартістю 5514,74грн. (в т.ч. ПДВ 919,12грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-688 від 06.05.15р. Покупцеві було видано податкову накладну №688 від 28.04.15р. Позивачем на підтвердження проведеної оплати надано копію платіжного доручення №1442 від 28.04.15р.

Крім цього, між ТзОВ "Вейсес" (Виконавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Замовник) було укладено договори про надання послуг. Зокрема: №02/03-1НП від 02.03.15р., №02/03-2НП від 02.03.15р., №25/03-1НП від 25.03.15р., №10/06-1НП від 10.06.15р.

За цими договорами виконавець зобов'язується здійснити пошук наявних на ринку України пропозиції з продажу металопрокату, здійснити попередні переговори із продавцем, здійснити перевірку на відповідність, представлених продавцем зразків кожного із видів металопрокату державним стандартам та технічним вимогам, здійснити порізку та пакування металопрокату та забезпечити збереження сформованих партій металопрокату, до моменту його передачі від продавця до замовника, здійснити комплекс заходів із підписання Замовником договору на поставку необхідного асортименту та кількості кожного із видів металопрокату, а замовник - прийняти виконані послуги та оплатити їх.

За результатами наданих послуг було складено акти приймання передачі наданих послуг від 21.04.15р. на суму 5766 грн. (в т.ч. ПДВ 961,00грн.), від 30.03.15р. на суму 31045,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5174,17 грн.), від 30.03.15р. на суму 317779,00 грн. (в т.ч. ПДВ 52963,17 грн.), від 07.10.15р. на суму 6487,00грн. (в т.ч. ПДВ 1081,66грн.).

Виконавцем складено податкові накладні №102 від 18.03.15р., №103 від 30.03.15р., №245 від 30.03.15р., №216 від 25.06.15р. Оплата за надані послуги підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями №1352 від 18.03.15р., №1353 від 18.03.15р., №1399 від 30.03.15р., №1408 від 31.03.15р. та №1551 від 25.06.15р.

Між ТзОВ "Вейсес" (Продавець) та ТзОВ "Львівенергоком" було укладено Договір поставки №01/07-1 від 01.07.15р. На виконання умов цього договору ТзОВ "Вейсес" поставило позивачу продукцію загальною вартістю 24212,46 грн. (в т.ч. ПДВ 4035,41грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-28 від 09.07.15р. та на суму 6874,20грн. (в т.ч. ПДВ 1145,70грн.), що підтверджується видатковою накладною №РН-1 від 01.07.15р. Позивачем представлено податкову накладну №28 від 09.07.15р. Оплата за товар в сумі 31086,66 грн. проведена ТзОВ "Львівенергоком" згідно з платіжним дорученням №1593 від 14.07.15р.

Досліджуючи господарські взаємовідносини між позивачем та ТзОВ "Шивада" судом встановлено наступне.

Між ТзОВ "Шивада" (Постачальник) та ТзОВ "Львівенергоком" (Покупець) укладено договір поставки №16/11-1 від 16.11.15р. За цим договором постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити продукцію, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити продукцію. На підтвердження виконання умов даного договору та проведення оплати позивачем долучено копії видаткової накладної №РН-184 від 17.11.15р. на суму 17185,50грн. (в т.ч. ПДВ 2864,25грн.), податкової накладної №184 від 17.11.15р., платіжного доручення №1856 від 24.11.15р.

Між ТзОВ "Шивада" (Виконавець) та ТзОВ "Львівенергоком" (Замовник) було укладено договори про надання послуг №29/10-1 від 29.10.15р. та №26/10-1 від 26.10.15р.

За цими договорами виконавець зобов'язується здійснити пошук наявних на ринку України пропозиції з продажу металопрокату, здійснити попередні переговори із продавцем, здійснити перевірку на відповідність, представлених продавцем зразків кожного із видів металопрокату державним стандартам та технічним вимогам, здійснити порізку та пакування металопрокату та забезпечити збереження сформованих партій металопрокату, до моменту його передачі від продавця до замовника, здійснити комплекс заходів із підписання Замовником договору на поставку необхідного асортименту та кількості кожного із видів металопрокату, а замовник - прийняти виконані послуги та оплатити їх.

На підтвердження виконання умов договорів позивачем долучено акти приймання-передачі наданих послуг від 03.11.15р. та від 04.11.15р., податкові накладні №22 від 03.11.15р. та №23 від 04.11.15р. Оплата за надані послуги проведена в повному обсязі.

Крім цього, між ТзОВ "Шивада" (Орендодавець) та ТзОВ "Львівенергоком" було укладено договір оренди обладнання 02/10-1 від 02.11.15р. За цим договором орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння та користування наступне обладнання: оснастки для виготовлення опор СВ95-2а (з розрахунковим моментом на згин 2,0тс/м) призначена для монтажу на ПЛ-0,4кВ (4 шт.), СВ105-3,6а (з розрахунковим моментом на згин 3,6тс/м) призначена для монтажу на ПЛ-6-10кВ (4 шт.), СВ105-5а (з розрахунковим моментом на згин 5,0тс/м) призначена для монтажу на ПЛ-6-10кВ (4 шт.), оснастки для виготовлення блоків (1шт.) та оснастки для виготовлення плит УБК-5 залізобетонних, призначена для перекриття кабельних каналів (1 шт.). Передача обладнання підтверджується актом приймання обладнання від 02.11.15р.

На підтвердження використання отриманого від вказаного контрагента обладнання позивачем долучено до матеріалів справи акт приймання-передачі від 02.11.15р., згідно з яким ТзОВ "Львівенергоком" передано таке обладнання ТзДВ "Тернопільський завод ЗБК" для виготовлення опор, блоків та плит.

16.11.15р. орендоване обладнання повернуто ТзОВ "Шивада" згідно з актом приймання-передачі від 16.11.15р. Крім цього, виконання умов договору підтверджується підписаним між сторонами актом здачі-прийняття послуг з оренди від 06.11.15р. Загальна вартість послуг складає 246274,56 грн. (в т.ч. ПДВ 41045,76грн.), що підтверджується податковою накладною у №115 від 06.11.15р. Факт оплати наданих послуг підтверджується платіжним дорученням №1863 від 25.11.15р.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 вказаного Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 вказаного Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 вказаного Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 вказаного Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до вказаного Кодексу.

Досліджуючи первинні документи, складені за результатами господарських операцій позивача з вказаними вище контрагентами на предмет відповідності їх вимогам податкового законодавства суд зазначає, що такі первинні документи оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій ТзОВ "Львівенергоком" і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Судом також враховано, що всі придбані товарно-матеріальні цінності та отримані послуги використані позивачем в господарській діяльності, реалізовано або використано для надання послуг кінцевим споживачам та належним чином відображено у складі податкових зобов'язань відповідних періодів.

Разом з цим відповідач вказує, що в наданих актах здачі-прийняття робіт вказано лише загальну інформацію про надані послуги та загальну вартість послуг. Представлені до перевірки акти не містять конкретизованої інформації про те, які саме послуги надано виконавцем та їх безпосередній зв'язок з господарською діяльністю товариства.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з вимог вказаного вище Закону, відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

При цьому, згідно із ч.2 цієї статті, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні відповідати вимогам чинного законодавства України. При цьому, фактичні витрати на послуги повинні оформлятися відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання тієї чи іншої господарської операції.

Відповідно до вимог пункту 2.4 глави 2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.95p. №168/704, первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд зазначає, що долучені позивачем акти приймання-передачі наданих послуг містять усі обов'язкові реквізити, передбачені положеннями вищезазначених нормативних актів для первинних документів. Такі акти містять чіткий перелік послуг які надаються замовнику. Відтак, доводи відповідача в цій частині не заслуговують на увагу.

Також суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що акти не містять інформації про зв'язок з господарською діяльністю товариства. Суб'єкт господарювання користуючись послугами, роботами та отримуючи ТМЦ, при укладені актів приймання передачі отриманих робіт/послуг не може передбачити та зазначити, яким чином та коли такі роботи/послуги будуть в подальшому використані в господарській діяльності товариства. Документами, які можуть підтвердити зазначені обставини є інші первинні документа укладені в подальшому з контрагентами (покупцями) товариства вже при безпосередньому здійсненні господарської діяльності такого товариства.

Як вже зазначалось, на підтвердження використання отриманих послуг та ТМЦ, а також орендованого обладнання від ТзОВ "Ідеал Інвест", ТзОВ "Вейсес" та ТзОВ "Шивада Позивач надав суду усі належним чином оформленні підтверджуючі документи, зокрема договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі наданих послуг, товарно-транспортні накладні укладені з контрагентами ТзОВ "Львівненергоком" такими як ТзОВ "Львівобленерго", ТзОВ "Тайл", ТзОВ "Будінвест". Такі документи в своїй сукупності доводять господарську необхідність залучення переддоговірних послух та вказують на існування ділової мети при укладенні спірних опрецій.

Відповідач, при формуванні висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, вказує також на те, що в ході проведення перевірки ТзОВ "Львівенергоком" не доведено факт транспортування отриманих ТМЦ та не надано до перевірки товарно-транспортні накладні та інші документи, що свідчать про транспортування ТМЦ.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97р., товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Таким чином, наявність ТТН є обов'язковою для суб'єктів господарської діяльності, які надають послуги та здійснюють перевезення ТМЦ.

Відповідно до ст.48 Закон України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи па транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу па законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Як наслідок, товарно-транспортні накладні є обов'язковим документом для суб'єктів господарської діяльності, які надають послуги перевезення, і відсутність таких, жодним чином не спростовують реальність здійснених господарських операцій та факт отримання ТМЦ позивачем.

Щодо податкової інформації яка лягла в основу висновків відповідача про нереальність господарських операцій з визначеними контрагентами ТзОВ "Львівенергоком", викладених в акті, слід зазначити, що суд не вбачає в такій інформації підстав для висновків про нереальність досліджуваних господарських операціях. З наданих витягів з податкової інформації жодним чином не вбачається, що лягло в основу при складенні такої інформації та які докази досліджувалися податковими органами. Відтак, така інформація і висновки зроблені контролюючим органом носять характер припущень.

Крім того, така інформація не містить жодних доводів, обставин чи фактів щодо нереальності господарських операцій ТзОВ "Львівенергоком" з контрагентами чи будь-яких інших порушень податкового законодавства з боку позивача.

На переконання суду, відповідачем не доведено недобросовісності дій цих підприємств, чи наявності мети на уникнення від оподаткування операцій з позивачем.

Більше того суд зазначає, що податкова інформація по контрагентах позивача, яка описана в акті перевірки, не стосується податкових періодів, за які проведено донарахування грошових зобов'язань позивачу.

Так, зокрема, відповідачем використано податкову інформацію, отриману від інших податкових органів, про результати оцінки податкової звітності ТзОВ "Шивада" за жовтень 2015 року, тоді як господарські відносини цього підприємства з позивачем мали місце в листопаді 2015 року. По ТзОВ "Вайсес" податковим органом використано податкову інформацію за червень 2015 року, тоді як позивачу донараховано грошові зобов'язання по цьому контрагенту за березень та квітень 2015 року. Тому така податкова інформація не може бути належним доказом на підтвердження порушення податкового законодавства позивачем.

Окрім того суд зазначає, що обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення обставинами, які засвідчують порушення норм податкового законодавства не позивачем, а його контрагентом (постачальником) є неприпустимим також з огляду на практику Європейського Суду з прав людини.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. Вдтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Так, у своїй практиці Європейський Суд з прав людини чітко окреслив правило індивідуальної відповідальності платника податків, яке, зокрема, полягає у тому, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом. Зокрема, у п.71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні в справі "Бізнес Суппорт Центр" проти Болгарії", в п.23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції.

Тому, допущені порушення податкового законодавства постачальником у ланцюгу постачання товару тягнуть негативні наслідки саме для такого постачальника та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сум сплаченого в ціні товару податку на додану вартість.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальника товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для висновку про необґрунтованість податкової вигоди.

Однак у даній справі, податковим органом (відповідачем) не доведено існування таких обставин щодо узгоджених протиправних дій позивача з його контрагентами, які спрямовані на безпідставне отримання податкових вигод, як і не було взагалі доведено фактів, що б могли вказувати на те, що контрагенти-постачальника позивача не можуть бути реальними учасниками господарських відносин.

Також слід звернути увагу, що висновки податкового органу викладені у висновках акта перевірки про заниження сплати податку на додану вартість у грудні 2015 року на суму 82930 грн. не найшли свого відображення при дослідженні самого акту перевірки та долучених до матеріалів справи доказів.

З огляду на вище викладене та з врахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що викладені в акті перевірки від 15.08.16р. №193/14-01/36152893 висновки податкового органу про порушення позивачем норм Податкового кодексу України є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов про визнання протиправним та скасування прийнятого на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 року у справі № 813/2987/16 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар