Справа № 808/3590/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3590/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року (о 10 год. 15 хв.)

Справа № 808/3590/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Приватного підприємства «Реклама плюс будівництво»

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Приватного підприємства «Реклама плюс будівництво» (далі – ПП «Реклама плюс будівництво», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 50 154,48 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5 252,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов’язань, нарахованих податковим органом за результатом перевірок, а також самостійно визначених податкових зобов’язань з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на додану вартість. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 55 406,49 грн.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, проте 19.01.2017 надав до суду клопотання (вх. №1503) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову на адресу суду не надходили.

Рекомендоване поштове відправлення, яке містило ухвалу про зупинення провадження та повістку про виклик, надсилалось відповідачу за його місцезнаходженням, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було повернуто до суду з відповідною відміткою відділення поштового зв’язку, а відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС України вважається таким, що було вручено відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У зв’язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПП «Реклама плюс будівництво» (ідентифікаційний код 37221585) є юридичною особою, яка зареєстрована 14.07.2010, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації, відповідно до яких підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі:

від 20.05.2014 за квітень 2014 року на суму 3 852,00 грн.;

від 18.06.2014 за травень 2014 року на суму 74,00 грн.;

від 15.07.2014 за червень 2014 року на суму 787,00 грн.;

від 18.08.2014 за липень 2014 року на суму 70,00 грн.;

від 17.09.2014 за серпень 2014 року на суму 115,00 грн.;

від 16.10.2014 за вересень 2014 року на суму 252,00 грн.;

від 20.11.2014 за жовтень 2014 року на суму 3 027,00 грн.;

від 19.12.2014 за листопад 2014 року на суму 1 139,00 грн.;

від 20.01.2015 за грудень 2014 року на суму 81,00 грн.;

від 21.02.2015 за січень 2015 року на суму 4 362,00 грн.;

від 20.03.2015 за лютий 2015 року на суму 5 770,00 грн.;

від 17.05.2015 за квітень 2015 року на суму 2 348,00 грн.;

від 22.06.2015 за травень 2015 року на суму 5 639,00 грн.;

від 20.08.2015 за липень 2015 року на суму 3 312,00 грн.;

від 19.09.2015 за серпень 2015 року на суму 3 151,00 грн.;

від 19.11.2015 за жовтень 2015 року на суму 1 441,00 грн.;

від 20.12.2015 за листопад 2015 року на суму 3 492,00 грн.;

від 17.01.2016 за грудень 2015 року на суму 2 497,00 грн.;

від 18.04.2016 за 1 квартал 2016 року на суму 917,00 грн.

Посадовими особами податкової інспекції проведено камеральну перевірку про несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань до бюджету, за результатами якої складено акт від 02.06.2014 №247/15-03/37221585. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п.57.1 ст. 57 ПК України, відповідачем протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість згідно із розрахунком, наведеним у додатку до акту.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 16.07.2014:

Указані рішення було направлено 16.07.2014 на адресу відповідача поштою. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Посадовими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку про несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань до бюджету, за результатами якої складено акт від 10.08.2015 №90/15-01/37221585. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п.57.1 ст. 57, платником ПП «Реклама плюс будівництво» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість згідно із розрахунком ШС, наведеним у додатку до акту.

Також посадовими особами Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку про несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань до бюджету, за результатами якої складено акт від 06.05.2016 №69/12-01/37221585. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем п.57.1 ст. 57, платником ПП «Реклама плюс будівництво» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість згідно із розрахунком ШС, наведеним у додатку до акту. Указаний акт 10.05.2016 направлявся на адресу підприємства поштою, проте повернувся до контролюючого органу без вручення платнику податків.

Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань відповідачу нарахована пеня по податку на додану вартість у сумі 6 395,74 грн.

Щодо підстав виникнення податкового боргу відповідача з податку на прибуток судом встановлені наступні обставини.

Так, 29.01.2014 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання за звітний період у розмірі 2 826,00 грн.

16.02.2015 відповідачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов'язання за звітний період у розмірі 1 976,00 грн.

Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань відповідачу нарахована пеня по податку на прибуток у сумі 250,01 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 13.09.2011 на адресу відповідача поштою направлена податкова вимога від 29.08.2011 № 813 на суму 4 451,00 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Із облікових карток платника податків вбачається, що у ПП «Реклама плюс будівництво» наявна заборгованість з податку на додану вартість (з урахуванням часткової сплати у сумі 3 070,81 грн.) у розмірі 50 154,48 грн., з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 14 401,72 грн., із яких у даному провадженні заявлено до стягнення5 252,01 грн., що також підтверджується довідкою про заборгованість.

У зв’язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов’язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов’язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об’єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що самостійно визначені податкові зобов’язання з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 - 2014 роки та з ПДВ від 20.05.2014 за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, за січень, лютий, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, за 1 квартал 2016 року ПП «Реклама плюс будівництво» у повному обсязі сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення, якими ПП «Реклама плюс будівництво» визначені суми грошових зобов’язань з податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість, надсилались податковою інспекцією на адресу відповідача, проте повернулись до контролюючого органу без вручення платнику податків із відповідною відміткою відділення поштового зв’язку. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже суми визначеного податкового зобов’язання є узгодженими, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Так, за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань відповідачу нарахована пеня по податку на додану вартість у загальному розмірі 3 070,81 грн., з податку на прибуток у сумі 250,01 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 13.09.2011 на адресу відповідача поштою направлена податкова вимога від 29.08.2011 № 813 на суму 4 451,00 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога від 29.08.2011 № 813 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у зв’язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 – 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 55 406,49 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Реклама плюс будівництво» (ідентифікаційний код 37221585) на користь УК у м. Запоріжжі/Вознесенівського району (код отримувача 38025409, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг:

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак