Справа № 520/2445/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р.м. ОдесаСправа № 520/2445/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі ОСОБА_2, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги інспектору патрульної поліції третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 868395 від 16 лютого 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 425 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність обовязкового страхового полісу, так як такий поліс був наявний у нього під час складання оскаржуваної постанови, проте поліцейський не мав права вимагати його для перевірки.

Крім того, апелянтом зазначено, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини справи, так як позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність обовязкового страхового полісу, а не за проїзд під заборонний дорожній знак.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 лютого 2016 року в м. Одесі, по вул. Приморська, позивач керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» здійснив проїзд під забороненим дорожнім знаком, а також не мав при собі обовязкового полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого постановою інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 серії ПС2 № 868395 від 16 лютого 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, на суму 425 грн.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким частково погоджується судова колегія, зроблено висновок щодо відмови у скасуванні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як відповідачем доведено факт здійснення проїзду особою під заборонним дорожнім знаком, з огляду на наступне.

Так, правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені в ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про дорожній рух», законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пп. ґ) п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пп. а) п. 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пунктом 21.2 вказаної статті встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних

транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР став факт не пред'явлення для перевірки поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, з вищевказаних норм вбачається, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та предявляти його для перевірки на вимогу поліцейського.

При цьому, диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, позивачем зазначається, що ним не надано на вимогу поліцейського поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що на думку колегії є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, колегія суддів не приймає посилання позивача на положення ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких, на думку останнього, поліцейським неправомірно висунуто вимогу щодо перевірки його страхового полісу, з огляду на наступне.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини, є саме Правила дорожнього руху, відповідно до яких водій зобовязаний мати при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та предявляти його для перевірки на вимогу поліцейського.

При цьому, пунктом 21.2 ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено коло субєктів, уповноважених на перевірку відповідних полісів, а також визначено випадки обовязкової перевірки останніх.

В свою чергу, пунктом 21.3 вказаної статті передбачено, що страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, зокрема Національної поліції, на їх вимогу, що узгоджується з вищевказаними положення Правил дорожнього руху.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що у мажах спірних правовідносин поліцейський мав право вимагати надання страхового полісу позивача для його перевірки, а тому останнього правомірно притягнено до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення, за його ненадання.

Крім того, колегією не приймаються посилання апелянта на протиправність дії відповідача під час складання оскаржуваної постанови, так як переметом розгляду даної справи є саме перевірка правомірності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, апелянтом зазначено, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини справи, так як позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність обовязкового страхового полісу, а не за проїзд під заборонним дорожнім знаком.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

В даному випадку, з оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваним рішенням за проїзд під заборонним дорожнім знаком, тоді як вказаний факт став лише підставою для зупинки його транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року та ухвалити у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_3