Справа № 212/5780/16-а
Суддя: Колочко О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5780/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., з участю секретаря судового засідання Деменко А.С., за участі сторін: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Жукова О.А., представника відповідача Дерябкіної О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
27 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, останні редакція від 17 листопада 2016 року) до відповідача Криворізького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі Відповідач, УПФУ, Пенсійний Фонд) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що маючи достатній вік та стаж роботи звернувся до відповідача за призначенням пенсії з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте рішенням комісії Пенсійного Фонду від 24.10.2016 йому відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на відсутність в наданих ним документах відомостей про його участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Вважає, що такими діями відповідача порушується його право на призначення пенсії на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому просить визнати незаконною відмову відповідача в призначенні пенсії та зобов`язати призначити пенсію підставі статті 55 вищевказаного Закону, починаючи виплати з 19 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно в період червень-липень 1986 року він проходив службу в армії і в цей період його відряджали до селищ для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак на той час ніхто не повідомляв про аварію і це була засекречена інформація, в зв`язку з чим відсутній такий запис в військовому квитку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено зниження пенсійного віку учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Для призначення пенсії з урахуванням цих вимог можливо лише при наявності відомостей, які б підтверджували участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тоді як позивачем не надано таких доказів, тому вважає відмову в призначенні пенсії обґрунтованою і правомірною, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, представником відповідача були надані письмові заперечення проти позовних вимог, які долучені до матеріалів адміністративної справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В статті 10 Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Згідно з положеннями частини 3 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, що підтверджується копією посвідченням 2 категорії серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

26 квітня 2011 року за активну громадську позицію, самовідданість, високий професіоналізм та особливі заслуги при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 було нагороджено медаллю «За мужність та честь» (а.с. 15).

Відповідно до архівної довідки штабу Червонопрапорного Білоруського військового округу від 04.03.1993 № 12/479, по наказах командира військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 прибув до в/ч НОМЕР_2 25 травня 1986 р., вибув 16 листопада 1987 р. В наказах командира в/частини вказано, що особовий склад частини приймав участь в роботах у створенні 30-тикілометрової зони відселення в н.п. Мовляни, Угли, Гдень, Дроньки, Уласи, Молочки, Борщавка, Радин (а.с. 8).

В архівній довідці № 4/486 від 13.01.2016, виданої Центральним архівом Архівної служби Збройних сил Міністерства оборони Республіки Білорусь, зазначено, що в документах архівного фонду військова частина НОМЕР_2 (264 танковий Барановичський Червонопрапорний Ордену Суворова полк) в наказах командира по стройовій частині (м. Бобруйськ) значиться рядовий ОСОБА_1 з 23 травня 1986 року (наказ від 23 травня 1986 року № 125 про зарахування в списки особового складу частини) по 16 листопада 1987 року (наказ від 16 листопада 1987 року № 276 про виключення з списків особового складу частини) (а.с. 9).

В архівній довідці Міністерства Оборони Республіки Білорусь від 28.09.2016 № 4/12463, виданої в доповнення до раніше виданої довідки № 4/486 від 13.01.2016, зазначається, що відповідно до наказів по військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_1 27 червня 1986 року вибував з військової части НОМЕР_2 на регулювання в район навчань (наказ № 157 від 27.06.1986 р.) та повертався у військову частину по місцю її дислокації 01 липня 1986 року (наказ № 161 від 01.07.1986р.). В наказах командира в/ч НОМЕР_2 за період з 02 червня по 26 червня 1986 р. ОСОБА_1 не значиться (а.с. 38)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що він разом з ОСОБА_1 перебували у військовій частині НОМЕР_2 , і в період перша декада червня остання декада червня 1986 року відряджалися до зони ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, їх завданням було забезпечити регулювання на дорогах руху колон із зараженим скотом, який вивозився із зони відчуження, а також регулювання руху транспорту цивільних осіб. З військової частини від`їжджали вони разом із ОСОБА_1 , однак дислокувалися в різних місцях, переважно стояли на перехрестях в районах Брагинському та Хойникському Гомельської області на межі 30-ти кілометрової зони.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Посилання відповідача на те, що в наказах командира військової частини НОМЕР_2 наявні лише відомості про направлення позивача на регулювання у район навчань, а відомості про направлення ОСОБА_1 для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відсутні, суд частково бере до уваги, а саме стосовно періоду з 02 червня по 07 червня 1986 року, який на думку суду, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

При цьому суд вважає, що доводи позивача про його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 27 червня 1986 року по 01 липня 1986 року були підтверджені в судовому засіданні дослідженими письмовими доказами, а також показами свідка ОСОБА_2 , який показав, що в цей період він разом із ОСОБА_1 саме брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того, свідок ОСОБА_2 також звертався до суду для підтвердження цих обставин (а.с. 17-18).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що хоча в наказах командира в/ч НОМЕР_2 за № 157 від 27.06.1986 та № 161 від 01.07.1986 зазначено про відрядження ОСОБА_1 на регулювання в район навчань, той факт, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебував у 1986 році в зоні відчуження не менше 5 календарних днів, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідка, і таким чином суд вважає, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи те, що позивач звернувшись до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій та підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що ОСОБА_1 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, тому позивач має право на призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 9, 10, 55, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 158-162 КАС України суд,

п о с т а н о в и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним рішення Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та скасувати його.
Зобов`язати Криворізьке північне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 жовтня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. В. Колочко