Справа № 2-а-0805-5918/2011
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-0805-5918/2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2011 м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Мануйлова Н.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльність, про перерахунок і зобовязання призначити та виплачувати підвищення до пенсії, як дитині війни, згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни,

В С Т А Н О В И В :

12.10.2011 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльність, про перерахунок і зобовязання призначити та виплачувати підвищення до пенсії, як дитині війни, згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни, вказавши в позовній заяві, що вона відповідно до статті 1 Закону України № 2195-ІУ від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війниє дитиною війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного закону з 1 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але така допомога нараховувалась і виплачувалась їй з 06.04.2011 року у неповному розмірі.

У звязку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом та просить суд:

● визнати незаконною бездіяльність відповідача, що призвела до порушення її права на 30% підвищення пенсії з 06.04.2011 року по теперішній час;

● зобовязати відповідача провести перерахунок її пенсії з 06.04.2011 року по теперішній час з урахуванням підвищення їй на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, зобовязавши сплатити недоплачену суму за вказаний строк,

● зобовязати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком безстроково до змін в законодавстві.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення на позов в якому зазначив, що позивач згідно пенсійного посвідчення є дитиною війни і має право на пільги, встановлені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. ОСОБА_2 України п. 17 ст. 77 Закону № 3235-ІУ від 20.12.2005року Про державний бюджет України на 2006 рікзупинила дію ст. 6 вищезазначеного Закону. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно є практика, коли наступний акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення конституційного суду України є обовязковим до виконання на території України. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Виходячи з наведеного вимоги позивача за 2006 рік не можуть бути задоволені судом. Враховуючи, що законом України № 2195 передбачено, що фінансування виплат цим законом проводиться із державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, у звязку з чим представник не вбачає будь яких порушень з боку управління ПФУ. Законодавством до 01.01.2008р. не було встановлено величини, з якої мало обчислюватися вказане підвищення, що не давало можливості визначити його розмір. З 01.01.2008р. механізм реалізації положень ст. 6 Закону № 2195 був врегульований шляхом внесення змін до цієї статті Закону України Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України згідно з якими дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни у розмірі 10% - що було зроблено. У звязку з чим представник відповідача з позовом не погоджується і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд розглядає справу у скороченому провадженні - відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, на яку поширюється дія с. 1 Закону, який набрав чинності з 15 січня 2006 року, і вона набула статусу дитини війни, а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Вільнянського району Запорізької області, отримує пенсію за віком та має правовий статус дитина війни, що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниякий набрав чинності 01.01.06 року, дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст. 22 Конституцій України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантується і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені зміни до чинних законів не допускають звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з довідкою від 11.11.2011 року, наданою УПФУ у Вільнянському районі Запорізької області, підвищення діти війни позивачу виплачувалося за періоди з 06 квітня 2011 року по листопад 2011 року в розмірі 10 % від мінімальної пенсії за віком..

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідками пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені частинами 1 та 2 статті 100 КАС Україн и, згідно з якою порушення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмовлення у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В своїх запереченнях проти позову представник відповідача УПФУ наполягав на застосуванні наслідків пропуску строків звернення до суду.

Судом встановлено, що з позовом позивач звернулась до суду 12 жовтня 2011 року, про що свідчить штамп суду.

Позивач в своєму позові не просить суд поновити пропущений строк звернення до суду.

Таким чином, суд вважає, що строк звернення позивача до суду з вимогою про перерахунок та виплати йому пенсії як дитині війнипропущений без поважних причин, і немає підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з наступних підстав: прийняття Закону України Про соціальний захист дітей війниі повязані з цим пільги та виплати були детально висвітлені в пресі та по телебаченню. Рішення Конституційного Суду України були офіційно опубліковані 27.07.2007 року та 06.06.2008 року, вони носять відкритий характер, позивач мав можливість і повинен був дізнатися про порушення своїх прав з моменту опублікування рішень Конституційного Суду України, будь-яких доказів про відсутність можливості дізнатися про порушення своїх прав або звернення до суду у передбачений строк позивачем не надано.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниякий набрав чинності 01.01.06 року, дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Але рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), певні норми законодавства України, у тому числі, п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

А рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 28/2008 № 10-рп/2008) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України та пункту 3 розділу ІІІ Прикінцеві положенняЗакону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивизнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 6-рп від 09.07.2007 р. та рішення № 28/2008 (№ 10-рп/2008) від 22.05.2008 р. положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікта Про Державний бюджет України на 2008 рік, які призупиняли дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивизнані неконституційними, то під час вирішення спору необхідно застосовувати положення Закону з урахуванням його дії в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка стала діяти пізніше, тобто положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зміст ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу 2010 році не коригувався та вона не була обмежена у дії.

Розмір мінімальної пенсії за віком законодавче визначене тільки ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняі згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімумвід 15.07.99 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, передбачений ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік, а саме 2007, 2008, 2009 роки. Отже, суд вважає заперечення відповідача щодо невизначення розміру мінімальної пенсії здійснення розрахунків необґрунтованими.

Крім того, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі Кечко проти Українивід 08.11.2005р., що є частиною національного законодавства, органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на пенсійний фонд покладається керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, повязаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статусом Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 15 Положення Про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до виплат Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевого фінансового органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нічого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України № 2195-1V від 18.11.2004р. покладено саме на відповідні територіальні управління за місцем його проживання.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розвязання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік.

Однак, на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, застосуванню підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011р. №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності 23.07.2011, установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання незаконною бездіяльності відповідача, та зобовязання відповідача до нарахування і сплати невиплаченої за період з 12 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені, так як за інший період позивачу нарахована та виплачена надбавка у розмірі 30% згідно рішення суду.

Проте суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо зобовязання відповідача в подальшому нараховувати йому додаткову пенсію в розмірі 30%, оскільки необхідною умовою для судового захисту права особи є наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 17, 99, 128, 159-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 19, 152 Конституції України, рішенням Європейського Суду з прав людини у справі Кечко проти Українивід 08.11.05 року за заявою № 63134/00, Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.07 року, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 року, ст.ст. 1, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум, п. 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 р. №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльність, про перерахунок і зобовязання призначити та виплачувати підвищення до пенсії, як дитині війни, згідно Закону України Про соціальний захист дітей війнизадовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області, що призвела до порушення права ОСОБА_1 на 30% підвищення їй пенсії, за період з 12 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, такі дії визнані як незаконні згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.07р. № 6-рп/2007р., та Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008р.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни, яке передбачено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України Про загально обовязкове державне пенсійне страхування за період з 12 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії та сплатити недоплачену суму виплат як дитині війни з 06.04.2011 року по 11.04.2011 року включно залишити без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Н.Ю.Мануйлова

Постанова набула чинності має силу Закону України та підлягає виконанню.

Суддя:ОСОБА_3

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах адміністративної справи Справа № 2-а-0805-5918/2011 в архіві Вільнянського районного суду Запорізької області.

11.11.2011