Справа № 740/4485/16-а
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4485/16-а
Провадження № 2-а/740/34/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі - Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просить визнати неправомірним рішення Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок призначеної пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати, та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865, в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, з 09.12.2015 року без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв'язку з підвищенням розміру зарплати працюючим державним службовцям, з врахуванням довідок Ніжинської районної державної адміністрації від 02.09.2016 року № 151 та від 15.12.2016 року № 222 , зі збереженням базового місяця для індексації пенсії 01.07. 2015 року.

В судове засідання позивач не з'явився, в позові просить справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився надавши заперечення в яких просить розглянути справу у відсутність представника відповідача, відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 зважаючи на те, що відповідно до діючого законодавства перерахунок пенсії державним службовцям не передбачений.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи та з письмовими запереченнями відповідача, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримує пенсію у розмірі 90 % заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

02.09.2016 року та 15.12.2016 року позивач звертався до відповідача з заявами про перерахунок пенсії державного службовця в бік збільшення на підставі довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям виданих Ніжинською районною державною адміністрацією 02.09.2016 року № 151 та 15.12.2016 року № 222.

Листами від 12.09.2016 року № 4085/ 03-12 та від 16.12.2016 року № 5634/ 03-12 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивачу, посилаючись на відсутність законних для цього підстав (а.с.10, 25-26).

Статтею 37-1 Закону «Про державну службу» (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) визначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01 травня 2016 року вступив в дію Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, що визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, втратила чинність з 01 травня 2016 року, при цьому Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року не передбачає проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону від 16 грудня 1993 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, а саме: виключено п.4 щодо визначення умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу». Даною постановою регламентовано лише питання про упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено підстав та порядку перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином з 15 грудня 2015 року діючим законодавством не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умов та порядку проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

При цьому, суд зважає на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

В свою чергу Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 у редакціях, чинних на момент призначення йому пенсії, як він просить у своєму адміністративному позові, та приймає до уваги доводи відповідача щодо зміни законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 158, 160-163, КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Г. Пантелієнко