Справа № 2-а-42/10
Суддя: Гавриш М. З.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-42/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2010 року м. Кілія

26 січня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі судді Гавриш М.З. при секретарі Єгоровій Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження іраву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання безпідставною відмову у виплаті щомісячної соціальної допомоги як дитині війни та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 5.05.2 00 9 року з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання безпідставною відмову відповідача виплатити щомісячну соціальну допомогу як дитині війни у виді щомісячної доплати до пенсії за період з 01.01.2006 по грудень 308 року включно в сумі 3891грн. 90 коп., яку просить зобов»язати стягнути УПФУ. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на порушення відповідачем ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № І.95-1У ( зі змінами та доповненнями), відповідно до якої дітям війни 5НСІЇ або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної 5нсії за віком.

Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області з позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає їдоволенню з підстав, викладених в письмових запереченнях, посилаючись , зокрема, на правомірність своїх дій щодо невиплати державної соціальної допомоги, оскільки фінансування виплат за Законом України « Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ ( зі змінами та сповненнями), проводиться із Державного бюджету України а не з бюджету Пенсійного Фонду України . Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення дітям війни до пенсії у розмірі ЗО відсотків від мінімальної пенсії за віком здійснюється за кошти державного бюджету, які передбачаються законами України про бюджет на кожний відповідний рік. Державними бюджетами на 2006 та 2007 роки кошти на підвищення пенсій дітям війни у вказаному розмірі не передбачалися і не виплачувалися, а в 2 00 8 році 01 січня передбачено і виплачується дітям війни підвищення до пенсій в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни у розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також відповідач письмових запереченнях зазначає, що позивачу за 2 008 рік в повному обсязі сплачено передбачену діючим законодавством надбавку в сумі 47 9 грн. 7 0 коп. , позов вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що позивачем надано письмове клопотання, а відповідачем у письмових запереченнях на адміністративних^ позов викладено прохання щодо розгляду справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.З г.122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази у їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог /виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» від 3.11.2004 року № 2195-ІУ ( зі змінами та доповненнями), дитиною війни є зоба, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової

війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років

V'

Громадянка України ОСОБА_1 , 24 г-рудня ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до соціальної групи дітей війни, що підтверджується наявними у матеріалах справи копією паспорту та копією пенсійного посвідчення, зазначений факт відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст. б ЗУ « Про соціальний захист дітей війни ( у редакції від 18.11.2004 року, яка діяла з 0-1.01.2006 року по 21.12.2007 року), дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

П.17 ст.77 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2006 рік» було зупинено за 2006 рік дію ст..6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни».

Законом України « Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року № 3367-1У п.17 ст. 77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни , передбачені ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни», запроваджується у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у поряду, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань )бюджету.

Проте, протягом 2006 року Кабінетом Міністрів України вказаний порядок впровадження та виплати пільг дітям війни, які передбачені ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» визначений не був. Таким чином, фінансування виплат підвищення пенсії зазначеній категорії громадян з Державного бюджету 200 6 році не проводилось. Вказані вище положення ЗУ « Про Державний бюджет України на 2 00 6 рік» є чинними, питання щодо невідповідності їх Конституції України Конституційним Судом України не розглядались.

Ст. 71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, зупинено дію ст. . 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.111 зазначеного Закону, кою встановлено, що в 2007 році підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка оплачується замість пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами ( крім тих, на яких зширюється дія ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 5 0% від розміру надбавки, встановленої для учасників дійни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у праві № 1-2 9/2007 за конституційним поданням 4 6 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст. . 29,36, ч.2 ст.56, ч.2 о.62, ч.І ст.66, п.7,9,12,13,14,23,29,ЗО,39,41,43,44,45,46 ст.71, ?. .98,101,103,111 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» ( Справа )0 соціальні гарантії громадян) був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) п. 12 ст. 71, ст. 111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року, яким була зупинена на !07 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 р. гли визнані неконституційними зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ЗУ «Про Державний бюджет України на 20 08 рік та про внесення змін до яких законодавчих актів України», яким ст. 6 Закону України № 2195-ІУ була :кладена в новій редакції, згідно якої дітям війни передбачалась виплата підвищення до пенсії у розмірі надбавки встановленої для учасників війни, ото на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, зазначеними рішеннями Конституційного Суду на 2 00 7 та 08 роки з моменту прийняття відповідних рішень була поновлена попередня редакція ст. 6 Закону про право дітей війни на підвищення до пенсії у розмірі відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак Управлінням Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області позивачу в 2007-2008 роках передбачене ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії не нараховувалось і планувалось, що також не оспорюється відповідачем.

На думку суду зазначені дії відповідача суперечать чинному законодавству України виходячи з наступного.

Згідно зі ст.8 Конституції України вона мас найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції :раїни і повинні їй відповідати.

Ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і ободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових Законів або внесення змін в до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст..4 6 Конституції України пенсії, інші види соціальних плат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму , встановленого законом.

Ст. З ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» вказано, що державні соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Ст. . 152 Конституції України встановлено, а в рішеннях Конституційного Г/ України зазначено, що вони є обов'язковими до виконання на території )України, остаточними та мають преюдиціальне значення для судів загальної ЕСДИКЦІЇ при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень, статей законів, які визнані Конституційними та також зазначено, що положення законів про бюджет, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КС України повідних рішень.

В абзаці 8 п.4 Рішення Конституційного Суду України № б-рп/2007 від 07.2007 року зазначено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі, то цей зн не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов»язків, пільг,компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України .

Крім того, відповідно до абз.4 п.3.1 Рішення Конституційного Суду

УКРАЇНИ № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007 визначено, що зупинення дій

обмежень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та

обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,

передбачених Основним Законом України. У ст..64 Конституції України вичерпно

передбачені такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод

людини із зазначенням строку дії цих обмежень, та визначено ряд прав і

свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин. Внаслідок зупинення

певний час дії чинних законів України, якими встановлені пільги ,

компенсації чи інші форми соціальних гарантій, відбувається фактичне зниження життєвого рівня громадян, який не може бути нижчим від встановленого законОМ прожиткового мінімуму ( ч.З ст.46 Конституції України), та порушується гарантоване ст.4 8 Конституції України право кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, виходячи з наведеного суд визнає, що право позивача на

нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги , передбаченої ст.б

Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО відсотків від

соціальної пенсії за віком слід нарахувати з 0 9^ липня 2007 року по 31 грудня

року та з 22 травня ^2008 року _по__31 грудня 2008 року, при чому слід

вати, що у 2008 року позивачу щомісячно виплачувалось підвищення у

розмірі 10% відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили здатність і всього за 2008 рік сплачено 479 грн. 70 коп. ( з 01.04 08.-грн., 301.07.2008 р.-48.20 грн., з 01.10.2008 р. - 49.80 грн.)

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне

пенсійне страхування», мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 96б-IV Зачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів _заробітної плати та мінімальної пенсії за віком , визначення розмврів соціальної допомоги, допомоги по безробіттю та інше , виходячи з вимог Конституції та Законів України,Таким чином вказаний розмір мінімальної

пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність застосовується до положень Закону № 2195-ІУ, оскільки іншого законодавством не передбачено і ствердження відповідача про його незастосування безпідставні.

Законом «Про державний бюджет України на 2 0 07 рік» був встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: зокрема з 01 квітня 2007 року - 406 грн., з 01 жовтня 2007 року - 411 грн.

Законом «Про державний бюджет на 2 008 рік» був встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність : окрема з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн..

Відповідач повинен був нарахувати та сплатити позивачу підвищення до

пенсії як дитині війни, відповідно до Закону № 2195-IV у розмірі ЗО

відсотків мінімальної пенсії за віком визначеної відповідно до абз.1 ч.І

от. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. (Для визначення мінімального розміру пенсії за віком ВІДПОВІДНО ДО абзацу першого частини першої ст. 28 цього Закону з 1 квітня та з І жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої статті 62 Закону України від 19,12,2006 р. N 489-У, збільшений на 1 відсоток згідно із Законом України від 19.12.2007 р. N 489-У, враховуючи зміни, внесені Законом України від ! 5.03.2007 р. N 749-V)

Суд визнає, що розмір мінімальної пенсії за віком та відповідно 30%

від мінімальної пенсії в 2007 році становили :

01.04.2007 по 30.09.2007 р. - 410 грн. Об коп. ( 406 грн. + 1 % ( 4,06 грн.),

відповідно 30% від 410 грн.06 коп. = 123,018 грн.

З 01.10.2007 по 31.12.2007 р,- 415 грн. 11 коп. ( 411 + 1% ( 4,1 грн.) , 30 % від 414 грн. 11 коп. = 124 грн. 533 коп.,

Суд також визнає, що розмір мінімальної пенсії за віком та відповідно 30% від мінімальної пенсії в 2008 році становили :

01.01.2008 по 31.03.2008 р. - 470 грн., ЗО % від 470 грн. = 141 грн. .

01.04.2008 по 30.09.2008 р. - 418 грн., 30% від 418 грн. = 144.30 грн.

З 01.10.2008 по 31.12.2008 р.- 498 грн. 50 коп., ЗО % від 498.50 = 149.55 грн.,

З 01.01.2008 року позивач отримує в складі пенсійних виплат 10% підвищення, передбачене у розмірі надбавки встановленої для учасників війни яке становило з 01.01.2008 року -4 7 грн. 0 0 коп., з 01.04.2008 року -4 8 грн.10 коп., з 01.07.2008 року - 48 грн 20 коп., з 01.10.2008 року - 49 грн 8 0 коп.

У загальному розмірі сума недоотриманої позивачем щомісячної соціальної допомоги з липня 2007 по грудень 2007 року включно та 3 квітня 2008 року по грудень 2008 року включно складається 3 різниці між сумами, належними до виплати згідно діючого законодавста та фактично виплаченими в 2008 році у виді 10% підвищення

Посилання відповідача на відсутність правових підстав та механізму здійснення соціальних виплат дітям війни та відсутність на рахунках ПФУ коштів для зазначених виплат не може бути підставою для невиконання державою своїх обов'язків та порушенням прав своїх громадян.

Відповідно до ч.І ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч.І ст.71 КАС України передбачено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов»язок доказування правомірності свого рішення , дії або бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Відповідач, заперечуючи проти позову, не надав належних доказів та не довів суду правомірність невиплати позивачу соціальної допомоги як особі, що має статус дитини війни за період з липня по грудень 2007 року та з квітня по грудень 2 008 року.

За суттю заявлених вимог позивач просить покласти на відповідача зобов»язання виконати не вчинені дії - нарахувати та виплатити

передбачені законом соціальні виплати за певний проміжок часу і в цій

частині, беручи до уваги та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а доводи відповідача мають бути відхилені, як такі, що суперечать конституційним нормам в сфері соціального захисту громадян ( ст. ст. . 22,46,92 Конституції України).

4.2 ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу, ніж зазначена у п.1-8 ч.2 цієї статті постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод та інтересів сторін людини і громадянина, інших суб;єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, виходячи з чого резолютивна частина постанови має бути викладена в редакції, що гарантує виконання судової постанови, тому ,керуючись ст. ст. 9, ч.З ст.122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобов*яЗати Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_1 недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з липня 2 007 по грудень 2 0 07 року включно та з квітня 2008 року по грудень 2008 року включно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України « Про державне загальнообов'язкове соціальне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3 грн. 4 0 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга може бути подана протягом 2 0 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо подається в строк, встановлений законом для подання заяви про апеляційне оскарження.Постанови набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано жодною з сторін.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_2