Справа № 263/15452/16-а
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/263/107/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 27.11.2016 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кухтіним О.М. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії АР №335482 за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки по б-ру Шевченка в м.Маріуполі, він рухався, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з технічною несправністю, так як на розсіювачах приладів було нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світопропускання, чим порушив п.31.4.3 «г» Правил дорожнього руху України та на вимогу не пред'явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п.2.4 «а», 2.1 «а,б,г» Правил дорожнього руху України.

Просить визнати неправомірними дії інспектора поліції щодо складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати зазначену постанову за відсутністю у його діях події та складу адміністративних правопорушень, оскільки зазначені в позові документи ним були надані поліцейським не зразу, а через 5-10 хвилин, що не є порушенням ПДР України.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягав на задоволені позову за наведеними обставинами, а представник відповідача позов не визнав заперечував проти його задоволення.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, переглянувши наданий відеозапис, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2016 року інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кухтін О.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії АР №335482, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.121 КУпАП, пов'язаних з порушенням: п.31.4.3 «г», оскільки 27.11.2016 року по б-ру Шевченка в м.Маріуполі, він рухався, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з технічною несправністю - на розсіювачах приладів було нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світопропускання та з порушенням п.п.2.4 «а», 2.1 «а,б,г» Правил дорожнього руху України, так як не мав при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль, а також поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Слід зазначити, що особу позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено за паспортом Серії НОМЕР_2, виданого 13.02.2016 року Жовтневим РВ у м.Маріуполь ГУ ДМС України в Донецькій області, разом з тим останній має водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 від 12.02.2016 року ОСОБА_1 змінив прізвище на ОСОБА_1, отже на час порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не мав при собі належного водійського посвідчення на своє ім'я.

Сторони судового розгляду вказаної справи не заперечують, визнають, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п 31.4. Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п.31.4.3. зовнішні світлові прилади: ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.121. ч.1 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Згідно п 2.1 «а,б,г» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогою п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.126. ч.1 КУпАП , керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень, яким є відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В іншому випадку, в разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 335482 від 27.11.2016 не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 31.4.3 «ґ» ПДР, оскільки такі посилання в даній постанові відсутні, її зміст фактично базується лише на суб'єктивному погляді самого Відповідача.

Крім того, позивач зі змісту позовної заяви не визнає наявності технічних несправностей на автомобілі, внаслідок тонування на розсіювачах світлових приладів автомобіля, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Дана обставина, у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України, не була спростована відповідачем в суді.

Як зазначалось вище, відповідно до ч.2 ст.71 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній адміністративній справі відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що позивачем нанесено тонування або покриття на розсіювачах світлових приладів, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, тобто не спростувала твердження позивача про те, що дане тонування не зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, суд дійшла висновку про те, що постанова серії АР №335482 від 27.11.2016 року в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стосовно вимоги позивача про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то така не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст.247 КУпАП питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення віднесено до компетенції органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративного суду, який вирішує питання правомірності її винесення.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З оглядом на викладене, суд частково задовольняє заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, визнає протиправними дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кухтіна О.М. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та скасовує постанову серії АР №335482 від 27.11.2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Управління ОСОБА_1 27.11.2016 року автомобілем марки автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, підтверджується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що вказані документи ОСОБА_1 принесла його дружина, тому суд приходить до висновку про те, що у даному випадку мало місце порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, тобто його на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення, отже підстав для скасування постанови від 27.10.2016 року у зазначеній частині адміністративного правопорушення не вбачається.

Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені частиною статтею 162 цього кодексу. Так, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналізуючи ступінь вини правопорушника, який не виконав вимоги п.2.4.а, п.2.1 «а,б,г» ПДР України, суд з урахуванням дорожньої обстановки, а також даних про особу винного, за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, приходить до висновку, що визначене ОСОБА_1, за постановою серії АР №335482 від 27.11.2016 року, адміністративне стягнення у розмірі 425 грн., слід залишити без змін, підстав для його зменшення суд не вбачає, так як за санкцією ч.1 ст.126 КУпАП передбачене накладення штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто - 425 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 159, 160, 162, 163, 171-2 КАС України, ст. 22, ст. 122 ч.2, ст..126 ч.1, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Кухтіна О.М. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та скасувати постанову в справі про адміністративні правопорушення серії АР №335482 від 27.11.2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Призначене ОСОБА_1 за постановою серії АР №335482 від 27.11.2016 року, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. залишити без змін, слід вважати йото, як стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, вчинене ОСОБА_1

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

На постанову у частині відмови в задоволені позову, може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня її отримання.

Суддя П.І. Папаценко