Справа № 522/19469/16-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ільченко Н.А.

при секретарі - Довгань Ж.А.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного державного інспектору будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Каширіна Дмитра Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного державного інспектору будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Каширіна Дмитра Юрійовича про поновлення строку на оскарження Постанови №667 від 23.09.2016 р., Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст. 96 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 5900 грн.; визнання протиправною та скасування постанови №667 від 23.09.2016 року Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5900 гривень та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 03.10.2016 року на поштовому відділені ним було отримано акт перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому зазначено, що позивачем було самочинно збудовано двохповерхову споруду, протокол про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року в якому зазначено, що за результатами позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_1 було самочинно збудовано двохповерхову будівлю без відповідних дозвільних документів. Також, в протоколі повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 23.09.2016 року об 11.00 годин.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано припис про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути порушення вимог містобудівного законодавства до 16.10.2016 року.

10.10.2016 року на поштовому відділені він отримав постанову відповідача №667 від 23.09.2016 року згідно якої, його притягнуто до відповідальності за порушення ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання в діяльності та накладено штраф у розмірі 5900 гривень.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності, про що зазначив в своїй заяві від 05.01.2017 року, ця заява приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить розписка про отримання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що 23.09.2016 року Департамент ДАБІ в Одеській області, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: акт перевірки від 16.09.2016 року, припис від 16.09.2016 року, протокол про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року виніс постанову №667 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУПАП України , та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5900,00 грн..

Зі змісту цієї постанови вбачається, що власником ОСОБА_1 було самочинно збудовано двоповерхову будівлю без відповідних дозвільних документів за адресою: СТ «Авангард», діл. АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок загальною площею 201, 8 кв.м. житловою 109 кв.м. який складається з наступного: житловий будинок А,Б; вбиральня-душ-В; навіс Д,Е;, огорожа 1-3, який зареєстровано за позивачем, що підтверджує інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наявність вказаних будинків загальною площею 201,8 кв.м. також підтверджує довідка №3/66 06.08.2016 року видана заступником голови СТ «Авангард» Павлюковою Т.Г.

Як зазначає позивач, вказані житлові будинки були побудовані на вказаній земельній ділянці у 1991 році.

03.10.2016 року позивачем на поштовому відділені було отримано акт перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протокол про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року. Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на 23.09.2016 року об 11.00 годин.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано припис про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути порушення вимог містобудівного законодавства до 16.10.2016 року.

10.10.2016 року на поштовому відділені позивачем було отримано постанову відповідача №667 від 23.09.2016 року згідно якої, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності та накладено штраф у розмірі 5900 гривень.

Згідно пункту 4 Постанови КМУ №224 підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою Інспекції за результатами перевірки.

Разом з протоколом складається припис. Припис складається у двох примірниках. Перший примірник припису вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування. Другий примірник залишається в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 9 Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після прийняття постанови вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається поштою, про що робиться запис у справі.

Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, що визначені Законом України "Про виконавче провадження", а третій - залишається в інспекції, яка наклала штраф.

Підставою для оскарження штрафу може бути грубе порушення процедури перевірки об'єкту містобудування та складання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Внесення до постанови даних, що не відповідають дійсності. Не ознайомлення інспектором ДАБК суб'єкта містобудування з актом перевірки, приписом, протоколом про правопорушення в сфері містобудівної діяльності є грубим порушенням процедури перевірки об'єкту містобудування та складання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідачем не було завчасно повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не ознайомлено з актом перевірки, приписом, протоколом про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням процедури перевірки об'єкту містобудування та складання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Верховного суду України від 9 липня 2012 року по справі 5-Зкс11 передбачено, що, зважаючи на конкретні обставини справи, позивач була позбавлена можливості належним чином ознайомитися з висунутим проти неї обвинуваченням та доказами, чим позбавило позивачку права на захист. За висновками Верховного суду, такі дії є порушенням конвенційних положень права на справедливий суд. Такі оцінки і висновки повністю узгоджуються з відповідними положеннями статей 268 і 271 КУпАП, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на захист.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженими Указом Президента України від 08.04.2011 року передбачено, що є основними завданнями ДАБК є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: - здійснення у межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; - виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаним із створенням об'єктів архітектури тощо.

Так у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю складається протокол про адміністративне правопорушення.

Такий протокол за формою та змістом повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Згідно зі ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст.280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З протоколом про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року, актом перевірки від 16.09.2016 року, приписом від 16.09.2016 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року, постановою Департаменту відповідно позивач не був ознайомлений до розгляду справи про адміністративне правопорушення, будь-яких пояснень не надавав, вказані документи були складені за його відсутністю, які саме порушення йому необхідно усунути йому невідомо.

За змістом п.п7, 8 ч.1 ст.247 КУпАП, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, а також, у разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення,своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.104 КАС України особа має право звернутися з адміністративним позовом, якщо вважає, що порушено її право, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб з суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів і правових актів індивідуальної дії).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій по винесенню постанови про накладення на позивача адміністративного штрафу.

Як вказує позивач, що вказані житлові будинки були побудовані у 1991 році.

Згідно п.9 прикінцевих положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року№449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва.

Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення об'єктів в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

Крім того, відповідачем при складані протоколу про адміністративне правопорушення, припису та акту були допущені орфографічні помилки в прізвищі та імені позивача, а саме: зазначено правопорушника як «Перонков Федор Іванович».

Акт, припис та протокол ДДАБІ в Одеській області від 16.09.2016 року позивачем було отримано у відділені поштового зв'язку 03.10.2016 року.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст.. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивача не було завчасно повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення (розгляд справи відбувся 23.09.2016 року, а запрошення на розгляд отримано 03.10.2016 року) і тому позивач при розгляді справи присутнім не був, а копію постанови ОСОБА_1 отримав 10.10.2016 року на поштовому відділенні, а до суду звернувся 18.10.2016 року, тому суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження даної постанови.

? Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Не роз'яснивши позивачу його прав та обов'язків, не надавши можливість подати свої пояснення та не надавши копію акту, протоколу, припису, відповідачем було грубо порушено права позивача, які передбаченіПорядком №533.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає, вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1ст. 293 КУпАП.

Під час ухвалення оскаржуваної постанови позивачу не було надано право скористатися своїми законними правами на надання пояснень і доводів, чим позбавлено можливості на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів під час притягнення до відповідальності.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 не надавалось право давати пояснення відповідно до абз. 6 п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, право заявляти клопотання згідно з абз. 6 п. 13 вказаної постанови № 553, що підтверджується відсутністю відповідних записів у постанові про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді вказаних справ застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини формується лише на одних даних сприйняття посадових осіб відповідача, з яких неможна визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини (показання свідків, особи, яка притягається до відповідальності та інше), не було досліджено суть правопорушення, що порушує абз. 2 пункту 12 Постанови № 553.

Крім того, як зазначає позивач, він не був присутній під час перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року, а зазначений протокол він отримав пізніше призначеної до розгляду Департаментом справи про адміністративне правопорушення дати .

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови №667 від 23.09.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем були з'ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано жодного доказу, який би спростовував твердження позивача та підтверджуючого законність і обґрунтованість постанови, що оскаржується.

На спростування пояснень позивача суду не надано доказів про своєчасне направлення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушень, про належне та своєчасне сповіщення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не були у повному обсязі досліджені обставини події, не дана належна оцінка доказам винності позивача, не було виконане всебічне, повне і об'єктивне з'ясування усіх обставин.

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження Постанови №667 від 23.09.2016 р., Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст. 96 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 5900 грн..

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, головного державного інспектору будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Каширіна Дмитра Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №667 від 23.09.2016 року Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5900 гривень та закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.А.Ільченко

18.01.2017