Справа № 804/6042/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 р. Справа № 804/6042/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріСергієнко В.Ю.
за участю:
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 Кригіної В.В., Бузунової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із позовними вимогами щодо:

визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.06.2016р.;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.06.2016р.;

визнання протиправною та скасування вимоги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №ф- від 27.07.2016р.;

визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій № від 27.07.2016р.

Представник позивача позов підтримав і надала пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій податкового органу. Так, представник позивача зазначила, ФОП ОСОБА_6 були надані до перевірки акти згідно яких сформовано витрати придбаних та витрачених ТМЦ, що використані в наданих послугах та виконаних роботах відповідно до укладених договорів з ТОВ "ВКП "УКРПРОМПОСТАЧ" (код за ) та ТОВ "ДНІПРОТЕХСЕРВІС"(код за ). В ході перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що не можливо встановити правомірність віднесення до валових витрат витраченних власних матеріалів, так як не можливо конкретизувати та визначити суму, номенклатуру та кількість використаних матеріалів , які були використані для виконання наданих послуг з проведення робіт по ремонту обладнання наданих по укладеним договорам з ТОВ "ВКП "УКРПРОМПОСТАЧ" та ТОВ "ДНІПРОТЕХСЕРВІС". Із зазначеними висновками податкового органу позивач не погоджується, оскільки факт реальності господарських операцій між ним з ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» і з ТОВ «Дніпротехсервіс» підтверджено первинним документами. Так, представник позивача зазначила, що бухгалтерський облік приватними підприємцями згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999р. (зі змінами та доповненнями) не ведеться, у зв'язку з чим висновки відповідача щодо заниження позивачем сум чистого оподатковуваного доходу за 2014-2015рр. з підстав невизнання витрат ФОП ОСОБА_6 із-за відсутності калькуляцій розрахунку витрат на 1 одиницю продукції є протиправними. Окрім того,представник позивача також зауважила, що такі висновки контролюючого органу не знайшли свого документального та правового підтвердження згідно Висновку експертного економічного дослідження №32-16 від 12.09.2016р. Зважаючи на викладене, з урахуванням необгрунтованих висновків податкового органу щодо завищення позивачем сум чистого оподатковуваного доходу за 2014-2015рр., прийняті на підставі актів перевірки оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача аргументована правомірністю дій податкового органу. Так, представники відповідача зазначили, що в ході перевірок було встановлено, що у наданих ФОП ОСОБА_6 до перевірки документах (актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), специфікаціях, актах списання матеріалів) відсутня інформація щодо детального змісту та обсягу господарських операцій з ремонту редукторів із зазначенням кількості використаних матеріалів для ремонти одиниці обладнання, наданої послуги (зокрема, кількості та вартості давальницької сировини, власних матеріалів, інших витрат, кількості осіб, які приймали участь у формуванні вартості одиниці наданої послуги з ремонту), що, на думку перевіряючих, унеможливлює встановити та підтвердити фактичні витрати підприємця, які безпосередньо пов'язані з ремонтом кожної одиниці об'єкту витрат. Податковий орган стверджує, що ФОП ОСОБА_6 не надано жодного документу щодо огляду та визначення дефектності обладнання (редукторів), яке потребує ремонту або заміни (зокрема, акти дефектності обладнання) для визначення переліку проведення робіт, які необхідно провести з обладнанням, прийнятим від Замовників, у зв'язку з чим факт використання ТМЦ, зазначених в актах списання матеріалів при здійсненні платником господарської діяльності не знайшов підтвердження. Зважаючи на викладене, податковий орган дійшов до висновку щодо завищення платником витрат та заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 500 607, 03 грн. та, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 83 381, 33 грн. та заниження суми військового збору, який підлягав до сплати за 2015р. у розмірі 3499, 06 грн. Окрім того, зважаючи на заниження ФОП ОСОБА_6 сум чистого оподатковуваного доходу у 2014 та 2015 рр., на думку контролюючого органу, платником також занижено базу нарахування суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з чим платником не донараховано зазначеного внеску на загальну суму 158 251, 71 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1; ІПН платника ПДВ - НОМЕР_1) зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особі-підприємця (далі-ФОП ОСОБА_6, платник, позивач) в Управлінні державної реєстрації Дніпропетровської області від 06.08.2003р. (реєстраційний запис у ЄДРПОУ №0024362).

До видів діяльності позивача належить:

28.29 - Виробництво інишх машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.;

33.12 - Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення;

46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля.

Позивач перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, податкий орган, контролюючий орган, відповідач) від 07.08.2003р. за №2829/л.

У період з 15.04.2016р. по 28.04.2016р. фахівцями ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська у приміщенні контролюючого органу на підставі наказу «Про організацію здійснення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_6 (НОМЕР_1)» №402 від 04.04.2016р. та плану-графіка проведення планових виїзних документальних перевірок фізичних осіб-підприємців на ІІ квартал 2016 року за направленнями від 15.04.2016р. №328 і №329 проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_6 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.

Строк проведення даної перевірки продовжувався на 5 робочих днів з 04 травня 2016р. згідно наказу №540 від 29.04.2016р.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, рнокпп НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.» №1521/13-04/НОМЕР_1 від 18.05.2016р. (далі-акт перевірки 1).

У даному акті контролюючий орган дійшов до висновку про порушення платником:

-п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України №2755, зі змінами і доповненнями, у вигляді заниження ФОП ОСОБА_6 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 83 381, 33 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - на суму 42 951, 35 грн. та за 2015 рік - на суму 40 429, 98 грн.);

-п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ст. 6, п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 11 ст., 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI у вигляді недонарахування платником сум єдиного соціального внеску за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. у загальному розмірі 111 487, 23 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - на суму 59 301, 75 грн., за 2015 рік - на суму 52 185, 48 грн.);

-п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5, п.п. 1.6 п. 16 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України №2755, зі змінами і доповненнями, у вигляді не нарахування та не утримання військового збору у розмірі 3499, 06 грн. (за 2015 рік).

На підставі акта перевірки №1521/13-04/НОМЕР_1 від 18.05.2016р. ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська сформовані:

-Вимога №Ф- від 03.06.2016р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 111 487, 23 грн. (скасована як виконавчий документ контролюючим органом за твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві);

-Рішення № від 03.06.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 11 148, 75 грн. (скасоване як виконавчий документ контролюючим органом за твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві);

-податкове повідомлення-рішення № від 03.06.2016р., яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Військовий збір» на 4373, 82 грн. (в.т.: за основним платежем - 3499, 06 грн. та за штрафними санкціями - 874, 76 грн.);

-податкове повідомлення-рішення № від 03.06.2016р., яким платнику збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 104 226, 66 грн. (в.т.: за основним платежем - 83 381, 33 грн. та за штрафними санкціями - 20 845, 33 грн.).

З матеріалів справи також вбачається, що ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська за дорученням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у період з 29.06.2016р. по 05.07.2016р. проведено додаткову перевірку ФОП ОСОБА_6 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р

За підсумками даної перевірки відповідачем складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, рнокпп НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.» за №2076/04-62-13-04/НОМЕР_1 від 12.07.2016р. (далі-акт перевірки 2).

У даному акті контролюючий орган повторно дійшов до висновку про порушення платником:

-п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України №2755, зі змінами і доповненнями, у вигляді заниження ФОП ОСОБА_6 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 83 381, 33 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - на суму 42 951, 35 грн. та за 2015 рік - на суму 40 429, 98 грн.);

-п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ст. 6, п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 11 ст., 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI у вигляді недонарахування платником сум єдиного соціального внеску за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. у більшому порівняно із висновком попередньої перевірки розміром, а саме - 158 251, 71 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - на суму 78 805, 06 грн., за 2015 рік - на суму 79 446, 65 грн.);

-п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5, п.п. 1.6 п. 16 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України №2755, зі змінами і доповненнями, у вигляді не нарахування та не утримання військового збору у розмірі 3499, 06 грн. (за 2015 рік).

Так, на підставі акта перевірки за №2076/04-62-13-04/НОМЕР_1 від 12.07.2016р. ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська сформовані:

-Вимога №Ф- від 27.07.2016р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 158 251, 71 грн.;

-Рішення № від 27.07.2016р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 15 825, 16 грн.

Позивач із вищенаведеними висновками та рішеннями податкового органу не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №4160/10/04/36-10-01-09 від 25.07.2016р. у задоволенні скарги позивача - відмовлено та залишено оскаржувані рішення - без змін.

У подальшому ФОП ОСОБА_6 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргами на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська № від 03.06.2014р. (вих. №14 від 29.07.2016р.), на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська № від 03.06.2014р. (вих. №15 від 29.07.2016р.), на вимогу про сплату боргу (недоїмки) ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №Ф- від 27.07.2016р. (вих. №16 від 29.07.2016р.) та скаргою на ріщення про затосування фінансових санкцій ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №001454104 від 27.07.2016р. (вих. №17 від 29.07.2016р.)

За результатами розгляду вищевказаних скарг позивача Державною фіскальною службою України прийнято:

- рішення №8642/3/99-99-11-02-01-14 від 17.08.2016р., яким повторні скарги ФОП ОСОБА_6 За вих. №№15 та 16 від 29.07.2016р. залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області про результати розгляду первинних скарг за №4160/10/04-36-10-01-09 від 15.07.2016р. - без змін;

- рішення №885/3/99-99-11-02-02-25 від 23.08.2016р., яким скарги ФОП ОСОБА_6 За вих. №№16 та 17 від 29.07.2016р. залишено без розгляду.

Правомірність податкових повідомлень-рішень від 03.06.2016р. № та №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №ф- від 27.07.2016р., а також рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про застосування штрафних санкцій № від 27.07.2016р. є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України - на контролюючі органи покладено обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складання та достовірності первинних документів.

Так, зі змісту акту перевірки вбачається, що у періоді, який перевірявся відповідачем (з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.) ФОП ОСОБА_6 здійснював підприємницьку діяльність за загальною системою оподаткування.

На момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_6 був платником податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, податку на доходи з фізичних осіб з найманих працівників, єдиного внеску, як роботодавець, військового збору та податку на додану вартість.

Згідно з податковими деклараціями про майновий стан і доходи платника за 2014 та 2015 рр. ФОП ОСОБА_6 визначено дохід, отриманий від діяльності з «ремонту і технічного обслуговування машин і устаткування промислового значення_33.12», зокрема:

- за 2014 рік - 707 885, 58 грн.;

-за 2015 рік - 749 847, 04 грн.

Проведеною контролюючим органом перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_6 (Виконавець) укладено окремі договори про виконання робіт (ремонту обладнання (редукторів) із ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» (код за ) (Замовник 1) (договори №1 від 03.01.2014р. та №1 від 02.01.2015р.) та ТОВ «Дніпротехсервіс» (код за ) (Замовник 2) (договори «2 від 03.01.2014р. та №2 від 02.01.2015р.).

Так, за умовами вищезазначених договорів, для виконання ремонту обладнання (редукторів) Виконацеь частково використовує матеріали Замовників (давальницька сировина), аткож власні матеріали та сировину. Об'єм та зміт робіт визначені специфікаціями до договорів, де зазначено найменування, ціна та кількість робіт.

В контексті укладених позивачем договорів, під ремонтом обладнання (редукторів) слід вважати ревізію, удосконалення, виготовлення та заміну необхідних вузлів, деталей, механічну обробку корпусів, тестування на стенді, заміну мастильних матеріалів, пакування та інші операції.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем задекларовано витрати, пов'язані з діяльністю, на загальну суму 1 457 732, 62 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - 707 885, 58 грн., за 2015р. - 749 847, 04 грн.). У складі задекларованих витрат включено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностец (далі-ТМЦ) на підставі актів-списання матеріалів на загальну суму 500 607, 03 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - 267 363, 44 грн., за 2015 рік- 233 270, 59 грн.).

В актах перевірки 1 і 2 зазначено, що до перевірки платником надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), специфікації, акти списання матеріалів, згідно з якими платником сформовано витрати придбаних та витрачених ТМЦ для здійснення послуг з ремонту редукторів.

При цьому, як зазначає контролюючий орган в актах перевірки, у наданих ФОП ОСОБА_6 до перевірки документах (актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), специфікаціях, актах списання матеріалів) відсутня інформація щодо детального змісту та обсягу господарських операцій з ремонту редукторів із зазначенням кількості використаних матеріалів для ремонти одиниці обладнання, наданої послуги (зокрема, кількості та вартості давальницької сировини, власних матеріалів, інших витрат, кількості осіб, які приймали участь у формуванні вартості одиниці наданої послуги з ремонту), що, на думку перевіряючих, унеможливлює встановити та підтвердити фактичні витрати підприємця, які безпосередньо пов'язані з ремонтом кожної одиниці об'єкту витрат.

Податковий орган стверджує, що ФОП ОСОБА_6 не надано жодного документу щодо огляду та визначення дефектності обладнання (редукторів), яке потребує ремонту або заміни (зокрема, акти дефектності обладнання) для визначення переліку проведення робіт, які необхідно провести з обладнанням, прийнятим від Замовників, у зв'язку з чим факт використання ТМЦ, зазначених в актах списання матеріалів при здійсненні платником господарської діяльності не знайшов підтвердження.

З урахуванням вищенаведеного, працівники ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська дійшли до висновку щодо завищення платником витрат та заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 500 607, 03 грн. (в т.ч.: за 2014 рік - 267 363, 44 грн., за 2015 рік- 233 270, 59 грн.), а також, як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 83 381, 33 грн. (в т.ч.: за 2014р. - 42 951, 35 грн. та за 2015р. - 40 429, 98 грн.).

В актах перевірки відповідач зазначає, що заниження ФОП ОСОБА_6 суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік в сумі 233 270, 59 грн. також призвело до заниження суми військового збору, який підлягав до сплати за 2015р. у розмірі 3499, 06 грн.

Окрім того, в акті перевірки 2 (стор. 40-42), податковий орган зауважує,що внаслідок заниження ФОП ОСОБА_6 сум чистого оподатковуваного доходу у 2014 та 2015 рр., платником занижено базу нарахування суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі-єдиний внесок) - суми доходу (прибутку) в межах максимальної велични, на суму 456 056, 79 грн. (в т.ч.: за 2014р. - 227 103, 91 грн. та за 2015р. - 228 952, 88 грн.), у зв'язку з чим платником не донараховано єдиного внеску на загальну суму 158 251, 71 грн. (в т.ч.: за 2014р. - 78 805, 06 грн. та за 2015р. - 79 446, 65 грн.).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України - господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 Податкового кодексу України.

Положеннями п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2. ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (п.177.3 ст.177 Податкового кодексу України).

Згідно з п.177.4. ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Так, пунктом 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (у редакції Законів № 3609-VI від 07.07.2011р., № 71-VIII від 28.12.2014р. ) визначено перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, а саме:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

-обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Підпунктом 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України - під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

У разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими Податкового кодексу України для платників податку - фізичних осіб (п. 177.6 ст. 177 Податкового кодексу України ).

Пунктом 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включаються інші доходи, відповідно до пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із сум оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (підпункт 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України).

Згідно із пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України , податковий агент, поняття якого визначено пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку на доходи фізичних осіб, визначену ст. 167 Податкового кодексу України у розмірі 18 відсотків.

Крім того, відповідно до пп. 1.2 п. 16-1підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України доходи, визначені в ст. 163 Податкового кодексу України , є об'єктом оподаткування військовим збором.

Ставка військового збору становить 1,5 відс. об'єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 16-1підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (пп. 1.3 п. 16-1підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України ).

Згідно з п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України ).

Згідноіз приписами ст.55 Господарського кодексу України, фізична особа - підприємець є суб'єктом господарювання, тому на нього розповсюджуються його норми.

Частиною 8 ст. 19 Господарського кодексу України передбачено, що усі суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов'язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Забороняється вимагати від суб'єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, виділених на окремий баланс, подання статистичної інформації та інших даних, не передбачених законом або з порушенням порядку, встановленого законом.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХIV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №996-ХIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, як:

-назву документа (форми);

-дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ;

-зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

-посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

-особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції - у редакції від 30.09.2015р.);

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 - первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників. У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

З наведеного слідує, що для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р.

При цьому слід зауважити, що згідно ст. 2 Закону № 996-ХІV - положення даного нормативно-правового акту поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності . які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Суб'єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності (ч. 3 ст. 2 Закону № 996-ХІV).

Отже, дія норм Закону № 996-ХІVне поширюється на фізичних осіб-підприємців.

З вищенаведеного вбачається, що податковим органом беспідставно сформовано висновки щодо невідповідності первинної документації ФОП ОСОБА_6 (зокрема, акти виконаних робіт та специфікації до них, акти списання матеріалів (давальницької сировини) з огляду на відсутність деталізованої інформації щодо змісту та обсягу витрачених під час здійснення господарських операцій матеріалів (давальницької сировини, власних матеріалів, інших витрат на одиницю послуги, кількості осіб, які приймали участь у наданні послуг з ремонту).

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Наведена правова позиція також викладена у листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 06.05.2011р.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (Ухвала ВАСУ від 20.01.2015 року № К/800/15312/13).

Позивачем надано до суду як первинні бухгалтерські документи, так і всі інші документи, якими оформлені операції, що підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо придбання товарів, отримання давальницької сировини за укладеними Договорами з ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» (код за ), (договори № 1 від 03.01.2014р., № 1 від 02.01.2015р.), ТОВ «Дніпротехсервіс» (код за ) (договори № 2 від 03.01.2014р., № 2 від 02.01.2015р.), а також бухгалтерські облікові документи щодо використання власних матеріалів в господарської діяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, на підставі яких позивачем задекларовано грошові зобовязання з податку на доходи з фізичних осіб (договори про виконання робіт (надання послуг) та специфікації до них, податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийому робіт, акти списання ТМЦ (в т.ч. і давальницької сировини), акти про витрату давальницьких матеріалів, калькуляції ТМЦ, договори про надання транспортних послуг, товарно-транспортні накладні (в т.ч. вантажні), сертифікати якості на ТМЦ, договори поставки та договори купівлі-продажу продукції, акти прийому-передачі продукції, відомості щодо змін реквізитів контрагентів-постачальників, договори оренди обладнання, акти відшкодування вартості за використання електроенергії та води, договори про надання послуг (виконання робіт), рахунки, рахунки-фактури, квитанції до прибуткових касових ордерів та інші розрахункові документи, договори безпроцентної позики із розписками щодо повернення відповідних сум, виписки по банківських рахунках позивача у ПАТ КБ «Приватбанк» тощо).

Позивач здійснює господарську діяльність в орендованому нежитловому приміщенні по, що підтверджується матеріалами справи та відображено в акті перевірки.

В актах перевірки (стор. 6 актів перевірки 1 і 2), відповідач також зазначив, що фактів здійснення ФОП ОСОБА_6 операцій із суб'єктами господарської діяльності, які мають ознаки «фіктивності», припинили діяльність на підставі рішення суду або щодо яких установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію, договори чи інші первинні документи визнано судом недійсними - не виявлено.

Транспортування ТМЦ (навантажувальних та розвантажуваних роіт) здійснювалось за рахунок контрагентів-замовників позивача (стор. 8 акту перевірки 1, стор. 9 акту перевірки 2).

Окрім того, за відомостями податкового органу для здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 протягом перевірюваного періоду використовувалась праця найманих осіб (4 особи - у 2014 році та 2 особи - у 2015 році), а також укладались угоди щодо постачання ТМЦ, комунальних та надання інших послуг/ виконання робіт.

Також, слід зауважити, що під час проведення експертного дослідження (Висновок експертного дослідження № 32-16 від 12.09.2016., складеного судовим експетром ОСОБА_8 - Свідоцтво №976 від 07.04.2006р., видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) не було встановлено підтвердження висновків ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровську за актами перевірки 1 та 2 щодо заниження ФОП ОСОБА_6 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 83 381, 33 грн. (в т.ч.: за 2014р. - 42 951, 35 грн. та за 2015р.- 40 429, 98 грн.) та недонарахування сум єдиного внеску за 2014-2015рр. у розмірі 158 251, 71 грн. (в т.ч.: за 2014р. - 78 805, 06 грн., за 2015р.- 79 446, 65 грн.) в результаті завищення суми валових витрат у розмірі 500 607, 03 грн. (в т.ч.: за 2014р. -267 336, 44 грн. та за 2015р. -233 270, 59 грн.) з документальної та нормативної позицій.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, у вказаному висновку економічної експертизи зазначено, що визначений та задекларований ФОП ОСОБА_6 загальний оподатковуваний дохід у загальній сумі 1 500 778, 67 грн. за 2014-2015рр. відповідає даним первинних бухгалтерських документах ФОП ОСОБА_6

Окрім того, дослідженням первинних документів (видаткових, податкових накладних), банківських виписок, відомостей аналітичного обліку «Розрахунків з постачальниками» документально підтверджується придбання ФОП ОСОБА_6 ТМЦ/робіт (послуг) від контрагентів-постачальників за період 2014-2015рр. на загальну суму 1 584 077, 17 грн.

Визначена та задекларована позивачем вартість витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності за 2014р. та 2015р. відповідає даним первинних документів ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 1 457 732, 62 грн.

Зокрема, витрати на 500 607, 03 грн. документально підтверджуються наявними у матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) з ремонту редукторів та додатками до них на списання матеріалів, використаних згідно договорів та специфікацій до них із ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» та ТОВ «Дніпротехсервіс».

Слід зауважити, що в актах перевірки відсутні зауваження щодо наявності розбіжностей у показниках первинних документів наданих до перевірки із даними податкових декларацій.

Так, наявні у матеріалах справи первинні документи ФОП ОСОБА_6 (зокрема акти здачі-приймання робіт (надання послуг), додатки до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), акти на списання матеріалів, використаних згідно договорів та специфікаційза 2014-2015рр.) по господарським операціям позивача із ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» та ТОВ «Дніпротехсервіс» мають усі передбачені законодавством реквізити, а, отже, відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999р. та п. 2 Положення про документальне забезпечення записів бухгатерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р.

Враховуючи вищевикладене, акт перевірки не містить повного об'єктивного викладення обставин, які є підставою для нарахування грошових зобов'язань, позбавлення права на податковий кредит або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування.

Таким чином, обставини, наведені відповідачем у актах перевірки, є недостатніми для висновку про наявність підстав для того, щоб вважати, що операції з ФОП ОСОБА_6 із його вказаними контрагентами щодо надання послуг/виконання робіт не спричиняють реального настання правових наслідків, і відповідно для нарахування податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010р. - платниками єдиного внеску фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» - базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.

Ставка єдиного внеску для вказаної категорії платників складає 34,7% від бази оподаткування, визначеної статтею 7 Закону №2464-VI (ч. 11 ст. 8 Закону).

Згідно з пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Так, зі змісту актів перевірки вбачається, що порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та його заниження на загальну суму 158 251, 71 грн. (згідно акту перевірки 2), виникло у звязку з заниження позивачем чистого оподаткованого доходу на суму 500 607, 03 грн., внаслідок завищення витрат з операцій по реалізації власних послуг.

Враховуючи те, що судом спростовано висновок відповідача про завищення позивачем валових витрат, заниження бази оподаткування єдиним внеском, суд дійшов висновку про необґрунтованість нарахованих штрафних санкцій за Рішенням № від 27.07.2016р. та відповідно винесеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 27.07.2016р.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем - суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність своїх рішень та їх відповідність нормам діючого законодавства України, у зв'язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_6 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.06.2016р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.06.2016р.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №ф- від 27.07.2016р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про застосування штрафних санкцій № від 27.07.2016р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 3468, 55 грн. (три тисячі чотириста шістдесят вісім гривень п'ятдесят п'ять копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2016 року

Суддя Р.А. Барановський