Справа № 821/2210/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2210/16
15 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю:

представника позивача - Козачек О.Д.,

представників відповідача - Наніч Н.А., Насєки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест"

до Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест" (далі - ТОВ "Глобал-Инвест", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ГУ ДФС, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.12.2016 № , яким позивачеві збільшені грошові зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними санкціями на 7140,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, обґрунтовує їх тим, що за спірним податковим повідомленням-рішенням до ТОВ "Глобал-Инвест" застосовано штрафні санкції за неподання податкової звітності з ПДВ за спеціальним режимом оподаткування за січень 2014 року та за січень-березень 2015 року, а також податкової звітності з ПДВ, за якою проводяться розрахунки з бюджетом за січень-березень 2015 року. Посилаючись на електронні квитанції, позивач наполягає на своєчасному поданні вказаної звітності і тому просить суд задовольнити позов.

Представники відповідача позов не визнали, заперечення на позов мотивують тим, що при проведенні перевірки ТОВ "Глобал-Инвест" встановлено не подання останнім податкової звітності з ПДВ за січень 2014 р. та за січень-березень 2015 року. Такого висновку контролюючий орган дійшов за результатами розгляду декларацій з ПДВ за вказані періоди, під час якого було встановлено, як вважає відповідач, порушення позивачем Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, а саме невірно зазначено найменування контролюючого органу, до якого подається звітність. Позивачеві було направлено лист від 12.05.2015 № 5160/21-03-15-01-14 щодо невизнання податкової звітності у зв'язку з виявленими порушеннями у її заповненні.

Відповідач вважає правомірним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Судом встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення складане на підставі висновків акта документальної планової виїзної перевірки позивача від 24.11.2016 № 137/21-22-14-01/33725695 (далі - акт перевірки). За цим актом встановлено, що в порушення п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України позивач не подав звітність з ПДВ за спеціальним режимом оподаткування за січень 2014 року та за січень-березень 2015 року, а також податкову звітність з ПДВ, за якою проводяться розрахунки з бюджетом за січень-березень 2015 року.

Позивачем надано електронні квитанції щодо надання податкової звітності з ПДВ за січень 2014 року та січень-березень 2015 року по спеціальній та загальним деклараціям. Згідно квитанцій податкова звітність з ПДВ була прийнята єдиним вікном подання електронної звітності. Документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України та до районного рівня ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області. За наданими примірниками податкової звітності позивач при складанні та поданні звітності визначив отримувача звітності - ДПІ у м. Херсоні.

В ході розгляду справи відповідач стверджував, що позивач під час складання податкової звітності з ПДВ за січень 2014 року та за січень-березень 2015 року порушив вимоги Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966, а саме вказав невірне найменування контролюючого органу, до якого подається звітність. Про невизнання податкової звітності, у зв'язку з порушенням порядку її складання, позивачеві було направлено лист від 12.05.2015 № 5160/21-03-15-01-14. Однак, копію цього листа та докази його направлення платникові податку відповідачем суду не надано.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд вважає за необхідне врахувати наступні положення ПК України.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 46.5 ст. 46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація серед обов'язкових реквізитів повинна містити найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

За змістом п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, у тому числі п. 48.3, не вважається податковою декларацією.

Згідно з п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За пп. 49.9.2 п. 49.2 ст.49 ПК України за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Положення п. 49.11 ст. 49 ПК України передбачають, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: 49.11.1. у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; 49.11.2. у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Згідно з п. 49.15 ст. 49 ПК України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем про порушення в частині складання звітності з ПДВ за січень 2014 року та за січень-березень 2015 року складено службову записку від 12.05.2015 №1680/21-03-15-01-15, яка містить посилання на лист від 12.05.2015 № 5160/10/21-03-15-01-14 про невизнання податкової звітності.

Наявність листа про невизнання податкової звітності від 12.05.2015р. позивач заперечує, про що свідчить його лист від 25.12.2015 № 25/12. Відповідач не спростував ці твердження і, крім службової записки, не надав суду докази, а саме лист до позивача про не прийняття податкової звітності, як того вимагає ПК України.

Таким чином, судом встановлено, що позивач направив засобами електронного зв'язку, а відповідач фактично отримав від позивача звітність з ПДВ за січень 2014 року та за січень-березень 2015 року, як того вимагають положення п. 49.3 ст. 49 ПК України.

Висновки про можливі порушення позивачем приписів Податкового кодексу України в частині заповнення обов'язкових реквізитів податкової звітності відповідач зробив з порушенням вимог ст.ст. 48 - 49 ПК України, без направлення (вручення) платнику податків повідомлення про виявлені порушення та невизнання податкової звітності.

Крім того, слід зазначити, що відмова податкового органу від прийняття податкової звітності із причини неправильного зазначення в декларації найменування податкового органу може мати місце при надісланні чи зазначенні в декларації не того органу, який контролює звітуючого платника податків.

В даній справі судом встановлено, що в результаті реорганізації податкових органів, відповідач змінив своє найменування і цю обставину неправомірно використав як підставу для неприйняття податкової звітності позивача. На думку суду, відповідач зобов'язаний був повідомити всіх платників податків, які йому підконтрольні, щодо зміни свого найменування з метою правильного відображення в податковій звітності. Зазначення попереднього найменування податкового органу у податковій звітності, суд не вважає порушенням вище вказаних вимог ПК України.

За таких обставин, суд враховуючи вимоги пп. 49.9.2 п. 49.2 ст. 49 ПК України, вважає звітність з ПДВ позивача за січень 2014 року та за січень-березень 2015 року поданою, а висновки відповідача про порушення позивачем строків та порядку надання цієї звітності протиправними.

Крім того, суд звертає увагу, що положення п. 49.11 ст. 49 ПК України за своїм змістом передбачають наявність окремого рішення (повідомлення) контролюючого органу по кожному випадку відмови у прийнятті податкової звітності платника податків, у разі виявлення контролюючим органом порушень щодо її складання (оформлення). Про наявність такого рішення платник податків має бути повідомлений у спосіб, визначений ПК України.

Відтак, суд приходить до висновку протиправність податкового повідомлення-рішення від 15.12.2016 № та його скасування, а отже задовольняє позовні вимоги повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.12.2016 № .

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест" () суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 січня 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.3