Справа № 722/2139/16-а
Суддя: Луців О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/2139/16-а
Номер провадження 2-а/719/4/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

секретаря Матковської А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бучачи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новодністровськ, Чернівецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання відновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2017 року на виконання ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року до Новодністровського міського суду Чернівецької області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, в якому позивач просив суд зобов'язати ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити з 01.05.2016 року виплату пенсії за вислугою років, яка призначена згідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та виплачувати її в подальшому без будь-яких обмежень.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він 31.12.2008 року звільнений з міліції та отримав на підставі ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» статус ветерана ОВС.

З 01.01.2009 року позивачу була призначена довічна пенсія, яку він отримував до квітня 2015 року. Починаючи з 16.11.2009 року та станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 працює на посаді судового розпорядника Сокирянського районного суду Чернівецької області.

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із проханням відновити виплату пенсії, оскільки з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші, з огляду на неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення вищевказаних пенсій.

15 листопада 2016 року позивач отримав лист №587/Г-11, яким йому повідомили, що право на поновлення виплати пенсії за Законом України №2261-VIII мають інваліди І та ІІ груп, інваліди війни ІІІ групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ветеранів військової служби.

Окрім того, даним листом йому вказали, що 01.05.2016 року набув чинності Закон України №889-VIII «Про державну службу», в п. 10 Прикінцевих та перехідних положень якого зазначено, що державні службовці, які станом на 01.05.2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу державної служби, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Вважає такий лист відповідача відмовою у поновленні виплати пенсії і відповідно неправомірним таке рішення ГУ Управління ПФК в Чернівецькій області, оскільки вони порушують його права, зокрема.

В п.5 Перехідних положень до Закону України №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо песійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числі «Про державну службу».

Оскільки Закон України №213-VIII не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року ВРУ не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, на думку позивача, з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, оскільки він із вказаної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону на час досягнення пенсійного віку. Тобто правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця та інших визначених посадах, на призначення пенсії по Закону України «Про державну службу», припинили дію, починаючи з 01.06.2015 року. При цьому, скасування норм, що регулюють призначення спеціальних пенсій, не впливає на право пенсіонера поновити виплату вже раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а відтак відсутні перешкоди для виплати позивачу пенсії з 01.06.2015 року.

Також ОСОБА_1 в обґрунтування протиправності рішення відповідача вказав, що з 01.01.2016 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VII від 24.12.2015 року внесено зміни до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та встановлено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Оскільки в даній нормі Закону відсутній термін «у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання», вважає, що його вдруге було безпідставно позбавлено права на пенсію за вислугою років.

Окрім того, згідно Закону України №889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу», який вступив в силу 1 травня 2016 року, а саме, п. 10 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень», державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.. 25 Закону України «Про державну службу» 1993 року та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» 1993 року у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Враховуючи те, що на день набрання чинності новим Законом України «Про державну службу», тобто станом на 01.05.2016 року, ОСОБА_1 як державний службовець мав стаж роботи на державній службі лише 6 років та 5 місяців - позивач втрачає право на призначення в подальшому при досягненні пенсійного віку (62 роки) пенсії згідно із Законом України «Про державну службу». А тим, особам, які мають 10 років стажу на державній службі станом на 01.05.2016 року, призначається пенсія за віком.

Додав, що положення законодавства, яким обґрунтовує свої рішення відповідач, мають дискримінаційний характер, порушують ст.. 1 Протоколу 1 Конвенції та не враховують його особливого статусу як військовослужбовця.

ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив поновити виплати йому пенсії з 01.05.2016 року по 19.12.2016 року включно з огляду на те, що з 20.12.2016 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області поновило виплату позивачу пенсії за вислугою років на підставі рішення КСУ, а з 01.01.2017 року - як ветерану міліції. При цьому уточнені позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення уточненого позову з підстав, викладених у письмовому запереченні відповідача, а саме. Посилалась на п. 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (надалі - Закон №213-VIII), який набрав чинності з 01.04.2015 року та змінив абз. 2 ч. 4 ст. 47 Закону №1058-IV. З урахуванням внесених змін вказана стаття передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Окрім того, Законом №213-VIII були внесені зміни в ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється». Цим же Законом передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Починаючи з 01.04.2015 року особам, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу» пенсія не виплачується.

Відповідач додав, що Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. При цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої, у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а отже обмеження у виплаті пенсії для працюючих пенсіонерів продовжують діяти, відповідно, правові підстави для поновлення виплати раніше призначеної пенсії згідно вказаного закону відсутні.

Посилається на те, що Закон України «Про державну службу» входить до переліку законів, норми про пенсійне забезпечення яких, скасовується з 01.06.2015 року у відповідності до п.5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ. Вважав, що з 01.06.2015 року відмінено лише призначення та перерахунок пенсій по спеціальних законах, а не скасовано посаду державної служби.

Окрім того, п. 22 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року №911-VIII (надалі - Закону №911-VIII), абз. 2-3 ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється». Аналогічні зміни Законом №911-VIII були внесені в ст.. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відтак, відповідач вважає свої дії правомірними, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

При цьому, Управління ПФУ в Чернівецькій області звертало увагу суду на порушення позивачем строків звернення до суду, зокрема, просило залишити позовну заяву без розгляду згідно ст. 100 КАС України в частині позову, неохопленого шестимісячним строком звернення до суду.

Проте, представник відповідача ОСОБА_2 з огляду на рішення КСУ від 20.12.2016 року вважала, що позивачу слід відновити виплату пенсії з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року включно, натомість з 01.01.2017 року підстав для поновлення виплат немає, оскільки внесено зміни в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, які конституційними не визнані.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, дійшов висновку, що в адміністративному позові слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01.01.2009 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Чернівецькій області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року (надалі - Закону № 2262-XII).

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із проханням відновити виплату пенсії, оскільки з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші, з огляду на неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення вищевказаних пенсій (а.с. 19-20).

15 листопада 2016 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області надіслало на адресу позивача лист №587/Г-11(а.с.21), яким йому повідомили, що право на поновлення виплати пенсії за Законом України №2261-VIII мають інваліди І та ІІ груп, інваліди війни ІІІ групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ветеранів військової служби.

Окрім того, даним листом йому вказали, що 01.05.2016 року набув чинності Закон України №889-VIII «Про державну службу», в п. 10 Прикінцевих та перехідних положень якого зазначено, що державні службовці, які станом на 01.05.2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу державної служби, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахування внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", " Про державну службу", "Про прокуратуру", ";Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Разом з тим, з 01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року, відповідно до якого у ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» абзаци другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Цим же законом були внесенні зміни також в ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, які полягали в тому, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року №213-VІІІ внесено також зміни до ч. 4 ст. 37 Закону України "Про державну службу" та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Водночас, положення ч. 1-3 ст. 37 вказаного Закону, які визначають умови для призначення пенсії державних службовців, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року №213-VІІІ змінені чи скасовані не були.

Судом встановлено, що позивач працює на посаді судового розпорядника Сокирянського районного суду Чернівецької області з листопада 2009 року і по даний час, що підтверджується довідкою № 29/101/2016 від 16.06.2016 року (а.с. 12-14), а дана посада відноситься до посад державної служби групи «В».

Враховуючи дану обставину, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що посада, на якій він працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Крім того, на думку суду, встановлене ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року тимчасове припинення виплати пенсії в період загалом з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах, передбачених Законом України «Про державну службу», не пов'язано із призначенням спеціальної пенсії, а лише із перебуванням на посаді державного службовця.

При цьому, суд звертає також увагу на те, що припинення особам, які працюються на посадах та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2016 р. законодавець не пов'язує з можливістю в подальшому призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за спеціальними законами.

Оцінюючи доводи позивача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VІІІ з 01 червня 2015 року посада, на якій він працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", а згідно п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закон України №889-VIII «Про державну службу» позивач в майбутньому в будь-якому разу не матиме пенсії державного службовця, суд виходить з того, що сама по собі робота на посаді державного службовця, незалежно від того, може особа у спірний період реалізувати право на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу" чи ні, не дає право на поновлення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року.

Беручи до уваги ухвалу суду про залишення без розгляду адміністративного позову в частині періоду з 01.05.2016 по 21.05.2016 року включно, а також те, що позивач у вказаний ним в позові період не був інвалідом І, ІІ групи, інвалідом війни ІІІ групи, учасником бойовий дій, та обіймав посаду державного службовця, суд дійшов висновку, що відповідач тимчасово припинив виплату пенсії позивачу з 22.05.2016 року до 19.12.2016 року включно правомірно, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується обгрунтувань позивача відносно порушення його конституційних прав та дискримінаційного характеру положень чинного пенсійного законодавства, яким йому тимчасово припинено виплату пенсії, суд звертає увагу, що даним доводам ОСОБА_1, які були підставою звернення з позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернівецькій області про поновлення виплати пенсії за період з 01.04.2015 року, вже надана оцінка в постанові Новодністровського міського суду Чернівецької області від 05.01.2017 року, що набрала законної сили 24.01.2017 року.

На підставі ст. 19 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року №911-VIII, Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII та керуючись ст.ст. 2, 6, 14, 122-1, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання відновити виплату пенсії за період з 22.05.2016 року до 19.12.2016 року включно відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ