Справа № 820/6730/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/6730/16

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"24" січня 2017 р. № 820/6730/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Керівника Лозівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод"

третя особа - Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації,

про

зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

- доукомплектувати приміщення розрахунковою кількістю первинних засобів пожежогасіння (пункт 141 припису №163 від 21.06.2016);

- провести ремонт існуючої системи пожежної сигналізації (пункт 142 припису №163 від 21.06.2016);:

- відремонтувати крани внутрішнього протипожежного водопостачання сховища та доукомплектувати пожежними рукавами, стволами та з'єднувальною арматурою (пункт 143 припису №163 від 21.06.2016);

- пофарбувати повітроводи режиму чистої вентиляції (пункт 144 припису №163 від 21.06.2016);

- нанести відмітки (стрілки) на повітроводи (пункт 145 припису №163 від 21.06.2016);

- пофарбувати повітроводи фільтровентиляції (пункт 146 припису №163 від 21.06.2016);

- обладнати ємкості запасу питної води покажчиками рівня води (пункт 147 припису №163 від 21.06.2016);

- пофарбувати трубопроводи системи водопостачання у зелений колір (пункт 148 припису №163 від 21.06.2016);

- привести у відповідність до встановлених вимог забезпеченість працюючого персоналу згідно з номенклатурою і нормами забезпечення засобів індивідуального захисту (пункт 149 припису №163 від 21.06.2016);

- обладнати інформаційно-довідкові куточки щодо дій персоналу об'єкта у разі виникнення надзвичайних ситуацій (пункт 150 припису №163 від 21.06.2016);

- передбачити кошти для повного та якісного забезпечення вимог цивільного захисту (пункт 151 припису №163 від 21.06.2016);

- забезпечити наявність сертифікатів відповідності на весь нормативний термін зберігання матеріально-технічного резерву (пункт 152 припису №163 від 21.06.2016);

- на всіх засобах захисту органів дихання пришити спеціальну бирку із вказівкою ПІБ користувача (пункт 153 припису №163 від 21.06.2016);

- забезпечити утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту (пункт 154 припису №163 від 21.06.2016);

- забезпечити наявність постійно оновлюваного запасу відповідних медичних препаратів, сучасних антидотів та інших фармацевтичних препаратів, у тому числі кисню (пункт 155 припису №163 від 21.06.2016);

- забезпечити приміщення радіотрансляційними точками (пункт 156 припису №163 від 21.06.2016).

- розробити схеми зовнішніх і внутрішніх інженерних мереж з вказівкою відключаючи пристроїв сховищ (пункт 157 припису №163 від 21.06.2016).

- завести журнал експлуатації фільтровентиляційного обладнання сховищ (пункт 158 припису №163 від 21.06.2016).

- поновити інструкції заходів безпеки при експлуатації ДЕС (пункт 159 припису №163 від 21.06.2016).

- поновити журнал обліку роботи ДЕС (пункт 160 припису №163 від 21.06.2016).

- завести журнали результатів оглядів та контрольних перевірок фільтрів-поглиначів ФП. Фільтрів ФГ-70, приладів регенерації і підпору повітря (пункт 161 припису №163 від 21.06.2016).

- завести формуляр фільтровентиляційного агрегату (пункт 162 припису №163 від 21.06.2016).

- забезпечити сховище первинними засобами пожежогасіння у кількостях, передбачених Правилами пожежної безпеки в Україні (пункт 164 припису №163 від 21.06.2016).

В обґрунтування позову зазначено, що Лозівською місцевою прокуратурою встановлено, що виконуючи розпорядження Уряду від 26.01.2015 № 48р, територіальними органами ДСНС спільно з органом місцевого самоврядування проведено перевірку стану готовності захисних споруд, якими виявлено ряд порушень щодо утримання протирадіаційного укриття, яке знаходиться на балансі та належить ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод».

Прокурор та представник позивача в судове засідання з'явилися, надали заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав. До суду надійшло також клопотання представник відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю прибути до судового засідання, проте суд відхиляє його як таке, що не підтверджене жодними належними та допустимими доказами.

Представник третьої особи до суду не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на викладене та керуючись приписами ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

У листопаді 2015 р. посадовою особою ГУ ДСНС України в Харківській області було проведено комплексну перевірку згаданої захисної споруди цивільної оборони.

За результатами заходу було складено акт комплексної перевірки б/н від 06.11.2015 р.

Як вбачається з акту комплексної перевірки ТОВ "Лозівський ковальсько-механічний завод" від 21.06.2016 р., виявлені під час попереднього заходу перевірки порушення підприємством не усунуті, а стан сховища повторно оцінено як не готовий до прийняття осіб, що укриваються.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає за необхідне зазначити, що Кабінетом Міністрів України 26.01.2015 року було видано Постанову за №18, якою створено Державну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. Підставою її видання слугувало проведення АТО на сході держави і запровадження Кабінетом міністрів України на території Донецької та Луганської областей режиму надзвичайної ситуації, а на всій території України - режиму підвищеної готовності згідно Кодексу цивільного захисту України.

Згідно Положення про Державну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 року №18, Державна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (далі - Державна надзвичайна комісія) є постійно діючим органом, який забезпечує координацію діяльності центральних і місцевих органів виконавчої влади, пов'язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, організаційних заходів протидії терористичній діяльності та воєнній загрозі, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них, одним з основних завдань якої є інвентаризація всіх об'єктів цивільного захисту, тобто інженерних споруд, призначених для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Одночасно з цим Кабінетом Міністрів України видано розпорядження №48-р від 26.01.2015 року, яким надано дозвіл Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам разом з місцевими органами виконавчої влади на проведення перевірок стану готовності пунктів управління, захисних споруд та наявності планів цивільного захисту на особливий період і планів реагування на надзвичайні ситуації.

З урахуванням вищенаведеного суд встановив, що вимоги, викладені в позовній заяві, спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров'я, у разі військової агресії.

Суд зазначає, що п. 11 ч. 1 ст. 18 Кодексу цивільного захисту встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб'єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб'єктів господарювання приватної форми власності.

Пунктом 27 ч. 1 ст. 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту віднесено здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту.

Водночас до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту (п. 15 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України), здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні) (п. 16).

Згідно ч. 8 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України, процедура реалізації позивачем владної управлінської функції контролю в сфері цивільного захисту, пожежної безпеки, техногенної безпеки унормована, насамперед, приписами Кодексу цивільного захисту України та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2015 року №18, адже за змістом положень даних актів законодавства, територіальний орган МНС України та Департамент цивільного захисту України як регіонального, так і районного рівня належить до окресленого законодавцем кола осіб зі статусом органів державного контролю (нагляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, розділу 1 Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006р. № 653, сховища забезпечують захист oci6, що укриваються, від негативного впливу сучасних засобів ураження, бактеріальних (біологічних) засобів, від бойових отруйних речовин, а також, при необхідності, від катастрофічного затоплення, небезпечних хімічних речовин, радіоактивних продуктів при руйнуванні ядерних енергетичних енергоустановок, високих температур i продуктів горіння при пожежах та передбачають можливість безперервного перебування у них розрахункової кількості ociб, що укриваються, протягом двох діб.

Частиною 6 ст. 32 цього Кодексу визначено, що проектування, будівництво, пристосування i розміщення захисних споруд та об'єктів подвійного призначення здійснюються згідно з нормами, які розробляються відповідно до Закону України "Про будівельні норми".

Реконструкція захисних споруд здійснюється за державними будівельними нормами В 2.2.5-97 "Захисні споруди цивільної оборони", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 08.07.1997 р. № 106. Об'єкти або приміщення, що пристосовуються під захисні споруди, в ycix випадках мають відповідати вимогам цих норм.

Керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують її належний технічний стан i готовність до укриття населення.

Відповідно до п. 4 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 р. № 253 (далі - Порядок), захисні споруди, за винятком тих, що повинні утримуватись у постійній готовності до використання за призначенням, можуть використовуватися підприємствами для господарських, культурних та побутових потреб за умови забезпечення можливості приведення її у готовність до використання за призначенням у строк, що не перевищує 12 годин.

Також, відповідно до п. 6 Порядку, під час використання захисної споруди для власних потреб підприємством забезпечується збереження захисних властивостей споруди як в цілому, так i окремих її елементів; герметизацію та гідроізоляцію вciєї споруди; збереження робочого стану інженерно-технічного та спеціального обладнання, засобів зв'язку та оповіщення; належне утримання захисної споруди відповідно до вимог Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, яка затверджується МНС.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб’єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин.

Відтак, позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Керівника Харківської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації до Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" про зобов'язання вчинити певні дії – задовольнити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб’єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Спірідонов М.О.