Справа № 220/2227/16-а
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/2227/16-а
Номер провадження 2-а/220/3/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняковій В.С., Черновал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та скасування ставки плати за земельні ділянки в розмірі 1%,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року позивачі звернулись до суду з позовом про про визнання протиправним рішення Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та скасування ставки плати за земельні ділянки в розмірі 1%.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 30 червня 2015 року головою Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Єфименко О.В. прийнято рішення № 6/39-340, яким одноосібно було змінено ставку плати за землю в розмірі 1%. Вважають, що при прийнятті рішення було порушено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 01.01.2013 р. та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». При цьому зазначають, що сільська рада вийшла за межі своїх повноважень, встановивши ставку податку на земельні ділянки, які знаходяться за межами населених пунктів. До повноважень сільських рад відноситься встановлення місцевих податків та зборів, які є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад. Будучи загальнодержавним податком, плата за землю сплачується на всій території України, за ставками, визначеними Податковим кодексом України і органи місцевого самоврядування жодним чином не можуть впливати на визначення цих ставок. За їх заявою щодо подання службовими особами Новопетриківської сільської ради до фінансового управління Великоновосілківської РДА та Великоновосілківського відділення Мар'їнської ОДПІ завідомо неправдивого рішення сільської ради розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та додали, що про прийняте рішення громаді нічого не було відомо, а депутати голосували лише за проект рішення.

Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 червня 2015 року Новопетриківською сільською радою прийнято рішення № 6/39-340 «Про місцеві податки на території сільської ради та встановлення ставки акцизного податку на території сільської ради на 2016 рік», з посиланням на положення Податкового кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування», п.п. 1.3 п.1 якого вирішено затвердити положення про земельний податок (додається) (а.с. 82).

Згідно Положення про земельний податок, затвердженого рішенням сільської ради від 30.06.2015 р. № 6/39-340, п.4 встановлено ставки земельного податку: п.4.1 ставки податку на земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить у відсотках від їх грошової нормативної оцінки для: житлової забудови в межах населеного пункту - 0,5%, земель комерційного призначення та громадського призначення - 1,5%, сільськогосподарських угідь: ріллі - 1,0%, сіножать - 1,0%, пасовищ - 1,0%, багаторічних насаджень - 1,0%, п. 4.2. ставка податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання становить 3,0% від нормативної грошової оцінки, п.4.3 ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, становить 3,0% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області (а.с. 83-86).

Згідно листа Великоновосілківського відділення Мар'їнської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 10.01.2017 р. рішення Новопетриківської сільської ради від 30.06.2015 р. № 6/39-340 надійшло до ДПІ 23.07.2015 р. (а.с. 75).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття відповідачем рішення № 6/39-340 «Про місцеві податки на території сільської ради та встановлення ставки акцизного податку на території сільської ради на 2016 рік».

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст серед інших належить вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до пункту 35 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, місцевої ради вирішується питання затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (далі - ПК України), який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справлення податків і зборів.

Відповідно до пункту 8.3. статті 8 Податкового кодексу України до місцевих податків та зборів належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 10.1.1. пункту 10 статті 10 Податкового кодексу України податок за землю, який включений до складу податку на майно (ст. 265 ПК України), належить до місцевих податків і зборів.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Статтею 274 Податкового кодексу України визначені ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження).

Відповідно до пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платником податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному визначеному Податковим кодексом України, зокрема підпунктів 12.3.2-12.3.4 пункту 12.3 статті 12, відповідно до яких сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до підпункту 12.3.4 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно п. 4 Прикінцевих положень Закону України №71-VІІІ« Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01 січня 2015 року та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 № 909-VIII встановлено наступне: установити, що в 2015 році та в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2015-2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового Кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

У розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторним актом є прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних віднос ин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Цим же Законом закріплено, що до регуляторних органів, серед інших, належать органи місцевого самоврядування.

Отже, в цій частині вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», не застосовуються до рішень місцевих органів у 2015- 2016 роках.

Як вбачається з матеріалів справи, у пункті 4 рішення Новопетриківської сільської ради за № 6/39-340 від 30 червня 2015 року зазначено про те, що це рішення набуває чинності з 01 січня 2016 року, тобто зазначені ставки вводяться саме з цього часу.

Відтак, дослідивши надані суду докази, в тому числі протокол засідання сесії сільської ради, суд прийшов до висновку, що оспорюване рішення винесено належним суб'єктом, в межах наданих йому повноважень, відповідно до встановленого законом порядку та у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому немає законних підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним рішення відповідача від 30.06.2015 року та скасування ставки податку на землю в розмірі 1%.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 69-71, 87, 99, 100-106, 159,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та скасування ставки плати за земельні ділянки в розмірі 1% - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Якішина