Справа № 211/3887/16-а
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/3887/16-а
Провадження № 2-а/211/14/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 січня 2017 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області С.В. Ткаченко, розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду м. Кривого Рогу адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання протиправними дій суб'єктів владних повноважень та стягнення заборгованості по щорічній до 5 травня разовій грошовій допомозі за 2016 рік ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що він є учасником бойових дій та має право на допомогу, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема визначено розміри виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня. Але позивачу належно не виплачено у 2016 році вказану допомогу. У встановлений законодавством строк письмової відповіді з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації не надходило. Вказану допомогу слід нараховувати та сплатити таким чином:

- у 2016 році - 1130 гривень (згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 року) помножити на 5 = 5650 гривень;

Таким чином, заборгованість за 2016 р. складає: 5650 грн.

З цих підстав просить суд: 1) Визнати протиправними дії Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради щодо призначення, нарахування та виплати позивачеві щорічної до 5 травня разової грошової допомоги за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 2) Стягнути солідарно з Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради на користь позивача заборгованість по щорічній до 5 травня разовій грошовій допомозі за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5650 (п'ять тисяч шістсот п'ятдесят) гривень 00 копійок. Постанову звернути до негайного виконання.

Розгляд поданої позовної заяви проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради надійшли заперечення на позов, позов не визнають з тих підстав, що Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради не здійснює такі соціальні виплати самостійно, а за списками, а так як позивач не є пенсіонером такі виплати йому має здійснювати Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненні соціальних виплат, в наданих управлінню списках його не було. Крім того взяття зобов'язань щодо проведення соціальних виплат згідно з рішеннями судів буде здійснюватись районним управлінням у разі включення до Закону України про Державний бюджет України на поточний рік вищезазначених бюджетних призначень.

Відповідач Міністерство соціальної політики України надали суду заперечення з яких вбачається, що посилання позивача на ст.. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» застаріла. Відповідно до п. 26 розділу 6 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України встановлено, що норми та положення статтей 12,13,14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів. Згідно п. 2 Постанови КМУ № 141 у 2016 році виплата разової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн. у разі подання до 01.04.2016 року органам соціального захисту населення переліку осіб, які мають право на одержання такої допомоги. А тому позивач мав звернутися районного військового комісаріату щоб вияснити питання щодо неподання ОСОБА_2 до списку осіб, які мають право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня. А тому порушення прав позивача з боку Мінсоцполітики немає.

Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації заперечення не надали.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Справу розглянуто в порядку ст. 183-2 КАС України та за місцем проживання позивача, оскільки спірне питання стосується соціальних виплат.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 має право на пільги, передбачені законодавством для учасників бойових дій, це підтверджується посвідченням ( а.с. 16) та він користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

28.07.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про надання йому довідки про сплачені кошти та відшкодування заборгованості (а.с. 13).

01.08.2016 року йому було повідомлено , що він не перебуває на обліку в управлінні Песійного фонду України не є пенсіонером та запропонували звернутись до районного військового комісаріату ( а.с. 12).

Правовідносини, що склалися між сторонами щодо виплати учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року, регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»- щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, яку Законом України № 107-VI від 28.12.2007 викладено в новій редакції.

Зокрема, новою редакцією ч.5 ст. 12 цього Закону встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Проте, дану зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином, обов'язок щодо виплати громадянам щорічної разової грошової допомоги до 5 травня покладений на органи праці та соціального захисту населення, яким є Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської міської у місті Кривому Розі ради , є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину - позивачу, при цьому питання фінансування цих органів не впливають на його права.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога для учасника бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Згідно положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги учасникам бойових дій - ветеранам війни це створює ситуацію правової невизнчаеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. Поряд з цим, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Враховуючи те, що позивач є учасником бойових дій, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Наділивши учасників бойових дій зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є ветеранами війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист ветеранів війни учасників бойових дій.

Правовий аналіз норм матеріального права наведений Верховним Судом України в постанові від 10 лютого 2016 року (справа №537/5837/14-а ), де суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій необхідно керуватись частиною п'ятою статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою учаснику бойових дій передбачено щорічно до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а не постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до статі 244-2 КАС України зазначена правова позиція ВСУ є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акту в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги ветеранам війни у 2016 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року, а Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу у 2016 році разова грошова допомога до 5 травня виплачена не була. Суд вважає, що не з вини позивача він не внесений до списку осіб, які мають право на одержання даної грошової допомоги .

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Фактично позивачем заявлено дві вимоги: Визнати протиправними дії відповідачів щодо призначення, нарахування та виплати позивачеві щорічної до 5 травня разової грошової допомоги за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 2) Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по щорічній до 5 травня разовій грошовій допомозі за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5650 (п'ять тисяч шістсот п'ятдесят) гривень 00 копійок. Постанову звернути до негайного виконання.

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради позивачеві було повідомлено, що він не перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі так як не є пенсіонером та запропонували звернутись до районного військового комісаріату. Суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів щодо призначення, нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги не підлягають задоволенню оскільки позивача не було включено до відповідного списку, а отже нарахувати та сплатити грошову допомогу відповідачі не могли.

Оскільки стягнення з відповідача як суб'єкта владних повноважень грошових коштів положеннями статті 162 КАС України не передбачено, в частині позовних вимог стягнення конкретної суми у розмірі 5650 грв. підлягає відхиленню.

У той же час, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і зобов'язати відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської міської у місті Кривому Розі ради здійснити призначення. нарахування та виплату суми допомоги до 5 травня, виходячи з положень частини п'ятої статті 12 Закону в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплати.

Обов'язок щодо виплати громадянам щорічної разової грошової допомоги до 5 травня покладений на органи праці та соціального захисту населення, яким є Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської міської у місті Кривому Розі ради , є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину - позивачу. А отже є належним відповідачем по справі саме дане управління. Підстав для стягнення в солідарному порядку коштів з усіх відповідачів не встановлено.

Позовні вимоги про звернення постанови до негайного виконання задоволенню не підлягають оскільки таке звернення в даних правовідносинах у відповідності до ст. 256 КАС України не передбачено.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», у відповідності до ст. 94 КАС України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн..

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст.3,8,9,10, 11, 99,100, 159,160-163,167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Задовольнити частково позов ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання протиправними дій суб'єктів владних повноважень та стягнення заборгованості по щорічній до 5 травня разовій грошовій допомозі за 2016 рік .

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2016 р. відповідно до ч . 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» якою передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

Стягнути з, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради, на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С. В. Ткаченко