Справа № 671/513/16-а
Суддя: Чорний С. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/513/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Чорного С.Б.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

з уачстю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Войтюка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волочиськ адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування основної та додаткової пенсій, зобов'язання здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій за період з 31 січня 2005 року по дату прийняття рішення відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання встановити пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком і збільшуючи її розмір,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2016 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що є інвалідом 3-ої групи, категорія 1, як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, однак відповідач всупереч вимогам ст.ст.50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не виплачує йому пенсію не менше 6 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та не проводить перерахунок його пенсії після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Ухвалою суду від 24.01.2017 року вимоги позивача за період часу з 31 січня 2005 року по 19 жовтня 2015 року включно залишено без розгляду, в зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, додатково пояснив, що він отримує пенсію як пенсіонер органів внутрішніх справ, він офіційно не звертався до органів Пенсійного фонду з приводу переходу на інший вид пенсії.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність вимог позивача та відсутність предмету спору, оскільки позивач на сьогоднішній день отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 2 категорії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячну надбавку до пенсії як інвалід 3 групи згідно ст.50 цього Закону в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які встратили працездатність, з 01.07.2014 року він отримує надбавку до пенсії як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, позивач не звертався з приводу переходу на іншу пенсію, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позивачу з 31.01.2005 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 2 категорії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячну надбавку до пенсії як інвалід 3 групи згідно ст.50 цього Закону в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі , яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112) особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного утримання, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення проводиться за їх вибором за однією з підстав.

Тобто для переходу на інший вид пенсії позивач повинен подати заяву про припинення виплати йому пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та подати всі необхідні документи із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки на даний час позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", тому він не може ставити питання про перерахунок пенсії за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Нарахування йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 2 категорії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячну надбавку до пенсії як інваліду 3 групи згідно ст.50 цього Закону в розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться відповідно до вимог законодавства, враховуючи, що .01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статтей , 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статтей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Що стосується виплати щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то позивачу вказана допомога виплачувалася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що відповідає вказаному раніше Закону України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", крім того, згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року, виплата щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС покладено на центри по нарахуванню виплати соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій, а не на органи Пенсійного фонду, тому в задоволенні вимог позивача в цій частині також слід відмовити.

При вирішенні спірних правовідносин також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозроділу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 року також зазначив аналогічну позицію.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України, роз'яснено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності, який перебачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем проводилася виплата додаткової пенсії та надбавки до пенсії позивачу в повному обсязі відповідно до вимог діючого законодавства, а висновок експерта не може бути підставою для іншого висновку, оскільки він не врахував застосоване судом законодавство, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, як і не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати і виплачувати пенсію відповідно до норм закону.

Згідно зі ст. 94 КАС України у зв'язку з відмовою позивачу, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Законом України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановами Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, від 20.09.2005 року №936, від 23.11.2011 року №1210, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011, від 25.01.2012 року №3-рп/2012, ст.ст. 94, 158-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування основної та додаткової пенсій, зобов'язання здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій за період з 31 січня 2005 року по дату прийняття рішення відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання встановити пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком і збільшуючи її розмір в подальшому.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя