Справа № 537/6216/16-а
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/37/2017
Справа № 537/6216/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2017 року Крюківський районий суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В. І., при секретарі - Гавриш А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого, просив суд визнати бездіяльність Кременчуцького об?єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді 23 роки 8 місяців 10 днів також: військової служби - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу, та проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; зобов'язати Кременчуцьке об?єднане Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області здійснити зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді 23 роки 8 місяців 10 днів також: військову службу - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу, та провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та визначити такий спосіб виконання рішення: щомісячно, прочинаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Встановити строк для подання суб?єктом владних повноважень - відповідачем - Кременчуцьким об?єднаним Управлінням Пенсійного Фонду України Полтавської області до суду звіту про виконання постанови, яка вимагає вчинення певних дій.

В обґрунтування позову вказав, що він працював на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука і з 21 січня 1993 року по 03 жовтня 2016 року, та відповідно до постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року 03.10.2016 року згідно вимог п.1 ст.120 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України « Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192 відрахований зі штату Автозаводського райсуду м. Кременчука у відставку. Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука, мені - ОСОБА_1, зараховано: військова служба 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання у юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, робота в органах прокуратури Полтавської області 3 роки 5 місяців 21 день, робота на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука 23 роки 8 місяців 10 днів. Станом на 03.10.2016 року стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 31 рік 19 днів. З 04.10.2016 року перебуваю на обліку Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Згідно розпорядження Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області № 822570 від 08.12.2016 року, йому визначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді та фактично відмовлено у задоволенні моєї заяви. При цьому, відповідачем безпідставно та протиправно, окрім стажу роботи на посаді судді, до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання не зараховано: військову службу - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу, і проведено розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % із заробітку. Вважає дії Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області протиправними та такими що не відповідають законам та Конституції України, та порушують його права передбачені Конституцією України.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з мотивів у ньому вказаних.

Представник відповідача Шелих В. І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області при призначенні довічного грошового утримання ОСОБА_1 у відповідності до діючого законадавства України в сфері пенсійного забезпечення.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука з 21 січня 1993 року по 03 жовтня 2016 року, що підтверджується копію трудової книжки.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року ОСОБА_1 звільнений з посади судді Автозаводського райсуду м. Кременчука у зв'язку з подання заяви про відставку.

Відповідно до наказу від 03.10.2016 року ОСОБА_1 відраховано зі штату Автозаводського районного суду м. Кременчука у зв'язку з виходом у відставку відповідно до п.1 ст.120 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України « Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука, йому - ОСОБА_1, зараховано: військова служба 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання у юридичному інституті - 1 рік 11 місяців, робота в органах прокуратури Полтавської області 3 роки 5 місяців 21 день, робота на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука 23 роки 8 місяців 10 днів. Станом на 03.10.2016 року стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 31 рік 19 днів.

З 04.10.2016 року він перебуває на обліку Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до протоколу № 590 від 07.10.2016 року ОСОБА_1 призначено довічне грошове утимання судді у відставці в розмірі 86 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді.

27.10.2017 року він звернувся до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області з заявою відповідно до якої просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до розрахунку стажу наданого Автозаводським районним судом м. Кременчука у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді.

Відповідно до відповіді від 04.11.2016 року № 50/Г-02, розмір грошового утримання визначено з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08.06. 2016 року відповідно до вимог ч.4 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453 до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року, тривалість стажу роботи на посаді судді становить 23 роки 08 місяців 10 днів, порушень в реалізації пенсійного забезпечення не виявлено.

22.11.2016 року ним здійснено повторне звернення до Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області з заявою, відповідно до якої він просив прийняти рішення та зарахувати йому, окрім стажу роботи на посаді судді, до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання: військову службу - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день та провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується судді у відставці починаючи з 04.10.2016 року та сплачувати його у розмірі 90% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до розпорядження Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області №822570 від 08.12.2016 року, йому визначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді та фактично відмовлено у задоволенні його заяви.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням. При цьому звільнення судді відбувається за наявності в судді відповідного стажу роботи, який визначено в частині першій ст. 120 Закону України «Про судоустрій та статус судів» від 07.07.2010 року діючого на момент виникнення спірних право відносин, а також подання суддею заяви, яка є підтвердженням справжнього і вільного (без стороннього впливу чи примусу) волевиявлення судді на реалізацію ним права на відставку.

Зазначене вбачається також і з рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013 у справі щодо відповідності Конституції України статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, п.п. 1 п. 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону.

Так, суд, зокрема, зазначив, що аналіз розділу VIII Конституції України та Закону № 2453 дає Конституційному Суду України підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до вимог статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до ст.135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Частиною 3 статті 120 вказаного Закону передбачено, що заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

При цьому, як вбачається з наказу від 03.09.2010 року № 169/К Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області про збільшення розміру щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 до довіне грошове утримання було збільшено до розміру 90 % заробітної плати з 15 вересня 2010 року, тобто станом на 2010 рік позивач вже мав право на тримання довічного грошового утримання судді в розмірі 90 % заробітної плати.

Отже, суд вважає, що до спірних правовідносин повинно застосовуватись законодавство, яке діяло на час набуття позивачем права на отримання довічного грошового утримання, що підтверджується правової позиції Верховного суду України, визначеній у постанові від 01.07.2014 року в справі №21-244а14 правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XI, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському місцевих судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Відповідно до статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, виходячи з якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України,права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 126 основного Закону України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

В рішенні Конституційного суду України № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року зазначено, що ст.126 Конституції України закріплено основні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканість суддів. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), є гарантією забезпечення незалежності. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праці заробляти додаткові матеріальні блага.

В рішеннях Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зазначено, що «визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність суддів забезпечується незалежним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів (частина шоста ст.47).

У правовій позиції Конституційного Суду України, висловленій ним у рішенні у справі про гарантії незалежності суддів від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, а також у низці його попередніх рішень, зокрема від 24 червня 1999 року №6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004 (справа про зупинення і про обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп 2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), Конституційний Суд України наголошує, що ч.3 ст. 22 Конституції України встановила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Пунктом 6.1 Європейської Хартії передбачено, що судді, які виконують професійно свої суддівські функції, мають право на винагороду, рівень якої повинен бути таким, щоб вони були захищені від тиску при прийнятті ними рішень і в роботі взагалі, щоб ніщо не могло вплинути на їх незалежність та неупередженість. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (п.6.4).

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Даний факт підтверджується й міжнародними стандартами у сфері судочинства, зокрема, згідно з п. 54 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки (Рекомендація № CM/REC(2010)12) «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Зазначений підхід щодо забезпечення незалежності суддів закріплено також у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 4 листопада 1950 року, ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 року, та в низці інших міжнародних документів, а саме: «Основні принципи незалежності судових органів», ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 року та 40/146 від 13 грудня 1985 року Генеральної Асамблеї ООН, «Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів», затверджені 24 травня 1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН.

Тож, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Цей підхід підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини.

Частина 1 статті 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки дії Кременчуцького об?єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо не зарахування до стажу судді стажу військової служби - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день суперечать Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України та іншим законодавчим актам у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене вважаю за необхідне зобов'язати Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати в місячний строк звіт про виконання постанови суду.

З урахуванням задоволення позову, судові витрати, що понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,159-163, 167, 257 КАС України, Законом України «Про статус суддів», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Кременчуцького об?єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді 23 роки 8 місяців 10 днів також: військової служби - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу, та проведення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - неправомірною.

Зобов'язати Кременчуцьке об?єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області здійснити зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді 23 роки 8 місяців 10 днів також: військову службу - 1 рік 11 місяців 16 днів, 50% навчання в юридичному інституті - 1 рік 11 місяців та роботу в органах прокуратури Полтавської області -3 роки 5 місяців 21 день, згідно наданого Автозаводським райсудом м. Кременчука розрахунку стажу, та провести розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді без обчислення граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та визначити такий спосіб виконання рішення: щомісячно, прочинаючи з 04 жовтня 2016 року, при зміні грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, Автозаводського районного суду м. Кременчука, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати в місячний строк звіт про виконання даної постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня її проголошення, з одночасним поданням копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2017 року