Справа № 335/105/17
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/105/17 2-а/335/68/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Франчук Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи: Назаренка М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Будзик Дарї Михайлівни, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2016 року, в обґрунтування якого зазначив наступне. Постановою серія АР№ 749187 від 19.12. 2016 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Зазначає, що 19 грудня 2016 р. приблизно о 03 год. 50 хв., керуючи автомобілем MAZDA Xedos 9, державний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_3, прямував по бульвару Шевченка у напрямку проспекту Соборного у м. Запоріжжя. На світлофорі, Позивач повернув направо виїхавши з бульвару Шевченка на проспект Соборний (у бік Автовокзалу). Після виконання повороту, автомобіль ОСОБА_3 зупинив екіпаж патрульної поліції, мотивуючи зупинку порушенням правил дорожнього руху, а саме здійснення повороту без ввімкнення світлового покажчика повороту. Проте, Позивач по справі завчасно ввімкнув правий поворот, і після ввімнення на світлофорі «зеленого світла» здійснив поворот праворуч.

Вважає, що Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 749187 прийнята незаконно, є протиправною і підлягає скасуванню.

Правила дорожнього руху України, не вимагають від водія безпосередньо під час здійснення маневру-повороту, здійснювати такий із ввімкненим світловим покажчиком повороту. Відтак, безпосередньо на самому перехресті пр. Соборний і бул. Шевченка водій ОСОБА_3 не міг вчинити порушення пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, оскільки цей пункт правил вимагає попереднє ввімкнення сигналу «повороту» перед перехрестям чи місцем прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Отже, якщо б порушення водієм ОСОБА_3 мало місце, то воно б сталося на вулиці - бульвар Шевченко, а не на перехресті, як то вказано інспектором патрульної поліції.

З Постанови взагалі не можливо зрозуміти звідки й куди їхав водій, у який момент часу йому необхідно було ввімкнути покажчик повороту. У Постанові немає вказівки про порушення користування попереджувальними сигналами ОСОБА_3 при під'їзді по бульвару Шевченко до проспекту Соборного.Окрім цього, екіпаж патрульної поліції із Будзик Д.М. не рухався позаду автомобіля ОСОБА_3 по бульвару Шевченка. Транспортний засіб Будзик Д.М. під'їхав до автомобіля Позивача безпосередньо коли автомобіль ОСОБА_3 вже давно стояв перед «червоним» світлофором.Відтак, у Будзик Д.М. не було об'єктивної можливості провести оцінку дій водія ОСОБА_3 передбачених п. 9.2 ПДР.

Сукупність викладених фактів, свідчить про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення, яке, крім того, є малозначним.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначав, що позивач не порушував ПДР, поворот у цьому місці у нічний час без ввімкнення покажчика повороту не перешкоджає руху транспортних засобів та пішоходів, не створює небезпечних наслідків, а тому правопорушення є малозначним, а інспектор неповно дослідив обставини справи, просить скасувати постанову.

У судове засідання поліцейський не з'явився, повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник Управління патрульної поліції національної поліції України проти позову заперечує, зазначаючи, що пояснення позивача, не відповідають дійсності Обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Вважає, що оскаржувана позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення, відносно нього, наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_3., та оскільки вона була винесені з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 283, 285 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, відповідача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, дослідивши відеозапис наданий суду представником УПП у м.Запоріжжі ДПП НПУ, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, так як, водій ОСОБА_3 дійсно порушив Правила дорожнього руху- перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Знання Правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій нанесення збитків майну, нанесення шкоди здоров'ю. Усяка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їхніх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серія АР № 749187 від 19.12.2016 року, керуючи автомобілем MAZDA Xedos 9, державний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_3, 19.12.2016 р. об 03 год. 50 хв.у м. Запоріжжя, перехрестя пр. Соборний та вул. Б. Шевченко не вмикав потрібний показник повороту, при повороті праворуч, чим порушив п.9.2б ПДР України.

За вчинення даного правопорушення ОСОБА_3 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Вказані обставини підтверджуються постановою по справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2016 року, серії АР №749187 , яка відповідає вимогам ст. ст. 283-285 КУпАП, а тому являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 9.2 Б Постанови КМ України № 1036 від 10 жовтня 2001 року ( зі змінами) "Про правила дорожнього руху" визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою , зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

З наданого відеозапису вбачається, що о 03 год. 50 хв. 19.12..2016 року в м. Запоріжжя перед поворотом праворуч з бульвару Шевченко на пр. Соборний водій ОСОБА_6, керуючи трнаспортним засобом не подав сигнал світловими показчиками повороту відповідного напрямку руху, що є порушенням п.9.2 б) Постанови КМ України № 1036 від 10 жовтня 2001 року "Про правила дорожнього руху", ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП наданий представником відповідача відеозапис є належним та допустимим доказом при розгляді питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача зазначені в позові, не може бути прийнята судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з пояснень відповідача, матеріалів адміністративної справи та оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце.

З оглянутого відеозапису у судовому засіданні судом встановлено, що на цьому відео зафіксовано, що саме Позивач перебуває за кермом автомобіля, на якому після виїзду з бул. Шевченка на пр. Соборний у м. Запоріжжя при повороті з правої смуги руху не ввімкнено світловий покажчик повороту. При цьому з пояснень позивача на місці зупинки вбачається, що він впевнений, що світловий покажчик було ввімкнено.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують, оскільки санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

Інспектор роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Будзик Д.С. при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Відповідачем представлено як доказ правомірності рішення інспектора диск з відеофіксацією з нагрудного реєстратора останнього, яким повністю спростовано доводи позивача про неправомірність дій цього інспектора при складанні постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача, зокрема доведено, що ОСОБА_3 допустив порушення ПДР, за що інспектор ПП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

При цьому позивачем одночасно заявлено дві взаємовиключні підстави позову, а саме про малозначність вчиненого правопорушення, що є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності (ст.22 КУпАП) та про крайню необхідність (ст.17 КУпАП), яка не є адміністративним правопорушенням і є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

Відповідно до ч. 1ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

Керуючись ст. ст. 2, 7 - 12, 70, 71, 86, 159 - 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Будзик Дарї Михайлівни, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова