Справа № 320/7795/16-а
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.01.2017
Справа № 320/7795/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„19 січня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, а згодом з уточненим позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними, скасувати рішення №3310 відповідача від 30 вересня 2016 року про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 і Списком №2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26 січня 1991 року №10 з 14 липня 2016 року з дня набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах, та з дня звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу, за період: з 22 серпня 1992 року по 19 липня 1993 року на Мелітопольському заводі холодильного машинобудування ім. 30-років ВЛКСМ, з 20 липня 1993 року по 31 березня 1998 року на державному будівельно-ремонтному підприємстві «Світанок», з 01 листопада 1983 року по 01 вересня 1985 року та з 14 лютого 1987 року по 01 червня 1987 року на Пересувна механізована колона №9 до стажу роботи, який складає 12 років 10 місяців 19 днів, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. В обґрунтування позовних вимог зазначив про незаконність рішення відповідача щодо неможливості призначення йому пенсії на пільгових умовах; посилаючись на те, що на момент звернення до відповідача він досяг 55 років, має стаж роботи 36 років 2 місяців 24 дня, з них 12 років 10 місяців 19 днів працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень зазначила, що з наданих позивачем документів не вбачається підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 по досягненню 55-річного віку.

Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

На підставі наданих позивачем документів, судом встановлено, що 30 червня 2016 року позивач звернувся до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії при Мелітопольському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізької області від 30 вересня 2016 року № 3310 встановлено, що на 30 червня 2016 року при загальному стажі 36 роки 2 місяці 24 дні пільговий стаж роботи за Списком № 2 ОСОБА_1 становить 5 років 1 місяць 21 день (необхідний пільговий стаж складає 12 років 6 місяців), підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 по досягненню 55 річного віку відсутні. Право на призначення пенсії за віком за наданими документами ОСОБА_1 набуде в 60 років.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених робота.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У п.20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку та п.п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень п.п.8, 9 Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі Порядок застосування Списків № 1 і № 2) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.4.2 зазначеного Порядку застосування Списків № 1 і № 2 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п.4.3 Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п.4.5 Порядку).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

З наданих позивачем на підтвердження позовних вимог доказів, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, наданих представником відповідача, зокрема копії трудової книжки, довідок, актів, наказів, у позивача вбачається наявність права на призначення пенсії на пільгових умовах у звязку з тим, що його робота на посадах, віднесених до Списку №2, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими доказами на підтвердження пільгового стажу роботи позивача, а не проведення атестації чи її проведення з порушенням встановлених строків, своєчасність та якість проведення якої покладається на керівника підприємства, організації, при наявності встановлених обставин по справі, не є тією підставою, що виключає врахування спірних періодів стажу роботи до пільгового стажу позивача.

Адміністративне судочинство вирішує спори «особи проти держави» і діє у сфері специфічних публічно-правових відносин, де стороною є особа, яка протистоїть державі - її владним інститутам, захищаючи свої права, свободи та інтереси. В адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень (стаття 71 КАС України), який зобов'язаний у порядку визначеної процесуальним законом судової процедури довести суду правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Суд критично відноситься до заперечень представника відповідача, оскільки вони спростовуються вищевикладеними нормами права та зібраними по справі належними та допустимими доказами.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів у справі, суд вважає, що твердження позивача є обґрунтованими і такими, що не спростовані відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає необхідним визнати дії Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними, скасувати рішення №3310 Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30 вересня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобовязати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 і Списком №2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26 січня 1991 року №10 з 14 липня 2016 року з дня набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах, та з дня звернення до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу, за період: з 22 серпня 1992 року по 19 липня 1993 року на Мелітопольському заводі холодильного машинобудування ім. 30-років ВЛКСМ, з 20 липня 1993 року по 31 березня 1998 року на державному будівельно-ремонтному підприємстві «Світанок», з 01 листопада 1983 року по 01 вересня 1985 року та з 14 лютого 1987 року по 01 червня 1987 року на Пересувна механізована колона №9 до стажу роботи, який складає 12 років 10 місяців 19 днів, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Керуючись ст.46 Конституції України, ст.ст. 13,62 Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 4, 5,8, 11, 17-19, 69-72, 87, 94, 99, 122, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області про визнання дій незаконними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними.

Скасувати рішення №3310 Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30 вересня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 і Списком №2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26 січня 1991 року №10 з 14 липня 2016 року з дня набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах, та з дня звернення до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий трудовий стаж роботу, за період: з 22 серпня 1992 року по 19 липня 1993 року на Мелітопольському заводі холодильного машинобудування ім. 30-років ВЛКСМ, з 20 липня 1993 року по 31 березня 1998 року на державному будівельно-ремонтному підприємстві «Світанок», з 01 листопада 1983 року по 01 вересня 1985 року та з 14 лютого 1987 року по 01 червня 1987 року на Пересувна механізована колона №9 до стажу роботи, який складає 12 років 10 місяців 19 днів, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н.В.Кучеренко