Справа № 345/4247/16-а
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/4247/16-а
Провадження № 2-а/345/38/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуші адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції Ющак Інни Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

встановив:

що позивачка звернулася до суду із вказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 142245 від 19.11.2016 року, і закриття справи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на вимогу відповідача пред'явити реєстраційні документи, вона відповіла, що їй необхідно їх віднайти, оскільки транспортним засобом постійно користується чоловік позивачки - ОСОБА_3, який сказав, що реєстраційні документи постійно знаходяться в автомобілі.

Через те, що позивачка самостійно не могла віднайти реєстраційні документи на автомобіль, то зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_3 Останній, будучи неподалік, приїхав, допоміг мені віднайти реєстраційні документи в салоні автомобіля, після чого їх було пред'явлено відповідачу. Однак, відповідач, покликаючись на те, що половина формуляру оскаржуваної постанови вже заповнено - проігнорувала мої доводи. Позивачка вважає, що не порушила жодним чином п. 2.1 ПДР, і її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала.

Представник позивачки -ОСОБА_4 позов підтримав, просить його задовільнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, заперечень проти адміністративного позову не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідка, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 р. № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності

ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях,

які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в

Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 19.11.2016року відповідачем по справі винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 142245.

Оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 19.11.2016року о 23:02 год. в м. Калуші по вул. Євшана, 17, вона порушила правила дорожнього руху (надалі ПДР), зокрема: розташування ТЗ на проїзній частині, рухаючись на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку у лівій смузі, коли права була вільна (п. 11.5 ПДР) та не мала при собі реєстраційних документів на ТЗ, чим порушила п. 2.1 ПДР.

Зі змісту постанови вбачається, що позивачку притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яко передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В судовому засіданні встановлено, що після зупинки автомобіля під керуванням позивачки, вона, в присутності відповідачки, телефонувала своєму чоловіку - ОСОБА_3, з тим, щоб дізнатися де знаходяться документи, оскільки цим транспортним засобом постійно користується ОСОБА_3

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що 19.11.2016 р., перед передачею автомобіля позивачці повідомив, що реєстраційні документи знаходяться в салоні автомобіля. На телефонний дзвінок своєї дружини ОСОБА_1 він прибув до місця зупинки транспортного засобу, віднайшов документи в салоні транспортного засобу і надав дружині для пред'явлення відповідачці. Все це бачила також і відповідачка, однак сказала, що половину формуляру оскаржуваної постанови вона вже заповнила.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що обставини наведені у позовній заяві, як підстава позову, знайшли своє підтвердження.

Крім того, суд враховує, що відповідачка заперечень проти позову не надала, заявлених позовних вимог не спростувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов слід задоволити й оскаржувану постанову скасувати.

На підставі наведеного й керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 162 КАС України, суд -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 142245 від 19.11.2016 р.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд.

Головуючий: