Справа № 758/9600/16-а
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/9600/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Подільський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника відповідача ЦОУ ПФУ в м.Києві - Петерчук Л.Р.,

представника відповідача СБУ - Цимбалюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві справу за адміністративного позову ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі ЦОУ ПФУ в м.Києві), Служби безпеки України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 (надалі за текстом - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі за текстом - співвідповідач 1) в якому просила визнати неправомірною відмову співвідповідача 1 в перерахунку її пенсії державного службовця в розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 27.05.2016 р. № 21/2/2-2689 та зобов'язати співвідповідача 1 здійснити з 01.04.2016 р. перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця в розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі вищезазначеної довідки. Уточнюючи позовні вимоги, позивач залучила в якості співвідповідача - Службу безпеки України (надалі за текстом - співвідповідач 2), доповнивши позовні вимоги вимогою про визнання неправомірною відмову Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 29.04.2016 р. № 21/2/2-С-4/5, щодо надання довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у формі, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 р. № 15-1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з 31.05.2004 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, правонаступником якого є Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», у зв'язку із звільненням на пенсію з державної службу в органах співвідповідача 2. 22.04.2016 р. позивач звернулась до ФЕУ СБ України із заявою про надання довідки, визначеної постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, з метою надання її до органів Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсії. ФЕУ СБУ 29.04.2016 р. було відмовлено позивачу у наданні такої довідки, а відмову обґрунтовано тим, що органи Пенсійного фонду України не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» і надання такої довідки вважають за недоцільне. За результатами оскарження цієї відмови Голові СБ України, позивачу було надіслано довідку Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 27.05.2016 р. № 21/2/2-2689 із розрахунку заробітної плати за посадою головного спеціаліста, за якою призначалось пенсію, з 01.04.2016 р. Однак, незаконність вищевказаної відповіді ФЕУ СБ України, визнана не була. 25.06.2016 р. позивач звернулась до співвідповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії державного службовця на підставі вищевказаної довідки із розрахунку заробітної плати за посадою головного спеціаліста, за якою призначалось пенсію, з 01.04.2016 р. у сумі 11222,2 грн., яка була додана до заяви. Листом № 13094/09 від 11.07.2016 р. співвідповідач 1 відмовив у здійсненні зазначеного перерахунку.

Співвідповідач 1, заперечуючи проти позову зазначив, що у зв'язку із вступом в дію 01.05.2016 р. Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ положення Закону України «Про державну службу» (від 16 грудня 1993 року № 3723-XII) щодо перерахунку пенсії втратили чинність, а позивач звернулась до органів пенсійного фонду із цим питанням 13.06.2016 р.

Співвідповідач 2, заперечуючи проти позову зазначив, що відмова у наданні довідки позивачу є правомірною, оскільки з 01.06.2015 р. органи Пенсійного фонду України не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а відтак, у квітні 2016 р. були відсутні підстави як для перерахунку пенсії вказаній категорії осіб, так і для надання довідок про заробітну плату для здійснення перерахунку таких пенсій. Крім того, зазначив, що позовні вимоги мають розглядатись окружним адміністративним судом, оскільки СБУ є державним правоохоронним органом спеціального призначення та суб'єктом владних повноважень.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надіслала додаткові пояснення по суті справи.

Представники співвідповідачів заперечили щодо задоволення позовних вимог з підстав, вказаних у наданих до суду письмових запереченнях.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Як вбачається з наданих документів, позивач з 31.05.2004 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва й отримує пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (від 16 грудня 1993 року № 3723-XII) в розмірі 80 % заробітної плати, у зв'язку із звільненням на пенсію з державної службу в органах Служби безпеки України, яка відповідно до ст. 12 Закону України «Про оборону України» (у редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію), відноситься до військових формувань (а.с. 8).

22.04.2016 р. позивач звернулась до співвідповідача 2 із заявою про надання довідки, визначеної Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, для надання її до органів Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсії, останнім, 29.04.2016 р. було відмовлено позивачу у наданні такої довідки. Відмову обґрунтовано тим, що органи Пенсійного фонду України не призначають та не перераховують пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (№3723-XII) і надання такої довідки вважається за недоцільне (а.с.11).

В подальшому, позивачу було надіслано довідку співвідповідача 2 від 27.05.2016 р. № 21/2/2-2689 із розрахунку заробітної плати за посадою головного спеціаліста, за якою призначалось пенсію з 01.04.2016 р. (а.с. 10).

Позивач звернулась до співвідповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії державного службовця на підставі довідки від 27.05.2016 р. № 21/2/2-2689. Листом № 13094/09 від 11.07.2016 р. співвідповідач 1 відмовив у здійсненні зазначеного перерахунку пенсії (а.с. 9).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

У частині 2 цієї статті зазначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Як вбачається з позовних вимог та обставин справи, оскарження дій Служби безпеки України здійснюється позивачем у зв'язку із відмовою Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України у наданні довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у формі, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1; таким чином, зазначений спір виник з приводу перерахунку пенсійних виплат.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі має кожен, чиї права та свободи було порушено.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Статтею 9 цього Кодексу, зокрема визначено, що суд при вирішенні справи керується і принципом законності. Частиною 4 цієї статті, зокрема відзначається принцип ієрархічності нормативно-правових актів. Так, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору чи іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу правову силу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 статті 2 КАС України встановлений перелік обставин, які підлягають перевірці з боку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» (№ 3723-XII, 16.12.1993) на момент втрати чинності Законом, передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади щодо розгляду заяв чи скарг зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Зазначені вимоги закону, співвідповідачем 2 в повній мірі виконані не були, а відмова у наданні довідки позивачу обґрунтовувалась виключно недоцільністю, з огляду на нездійсненням органами Пенсійного фонду України перерахунку пенсій на підставі таких довідок. Разом з тим, аналіз Закону України «Про Службу безпеки України» дає підстави для висновку, що вирішення питань перерахунку пенсії не належить до її повноважень. З огляду на дату звернення позивача до ФЕУ СБ України із заявою про надання довідки, визначеної саме Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013, для надання її до органів Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсії, суд приходить до висновку, що співвідповідачем 2 порушено права та охоронювані законом інтереси позивача.

При вирішенні даного спору суд також виходить з наступного, про необхідність дотримання органами державної влади принципу «належного урядування» Європейський суд з прав людини зазначив у рішенні по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), яким передбачається, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Пункт 71 цього рішення передбачає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

А відтак, суд приходить до висновку, що зміст відмови співвідповідача 1 не узгоджується із порушеним у заяві питанням, а здійсненні посилання на норми, що регулюють інші, ніж вказувала позивач у своїй заяві, правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» виключено п. 4 (яким було установлено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії) свідчить про неврегульованість питання перерахунку пенсій державних службовців, що передбачено Законом України «Про державну службу».

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Будченко проти України» (заява №38677/06) зазначив про те, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право особи за ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 38 - 40). Отже, відсутність механізму реалізації права на перерахунок пенсії є втручанням у визначений майновий інтерес за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна позиція викладена й у рішенні Європейського Суду з прав людини, викладену по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 р., зокрема, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними. Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто, набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції висловлені Конституційним Судом України у рішеннях від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005, від 29.06.2010 р. № 17-рп/2010, від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010, від 11.10.2011 р. № 10-рп/2011).

Стабільність правового регулювання проявляється, зокрема, у неприпустимості внесення довільних змін до наявної системи норм та є віддзеркаленням підтримання довіри громадян до законів та дій держави. Збереження розумної стабільності означає, серед іншого, обов'язок законодавця враховувати при зміні умов набуття права на отримання соціальних благ законні очікування, пов'язані з виконанням (повністю або частково) умов набуття такого права. Забезпечення верховенства права має враховуватися законодавцем і при внесенні змін до законів, передусім забезпечувати недопустимість звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції України).

В абзаці шостому пункту чотири рішення Конституційного Суду України від 14.06.2007 р. № 3-рп/2007 зазначається, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто, якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Конституційний Суд України в рішенні № 9-рп/2009 від 28.04.2009 р., вказуючи на недопустимість звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод, що об'єктивно призведе до погіршення становища особи в суспільстві через їх обмеження, зробив концептуальне застереження органам державної влади про те, що невиконання державою своїх зобов'язань призводить до порушення принципів правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави (абзац п'ятий пункту п'ять мотивувальної частини).

Гарантоване статтею 46 Конституції України право громадян на соціальний захист, що передбачає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, системно пов'язано, зокрема, із частиною п'ятою статті 17 основного закону, якою окремо наголошено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 наголошено на особливостях служби в правоохоронних органах, Службі безпеки України в тому числі. Екстремальність умов праці в яких, жорсткі вимоги до дисципліни та професійної придатності тощо повинні компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Звуження змісту та обсягу цих прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе лише за умови введення відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 та п. 19 ст. 92 Конституції України надзвичайного стану (ст. 64 Конституції України).

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони; скасовують або пом'якшують відповідальність особи (абзац другий пункту два рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 р.). Мета принципу незворотності - блокувати ущемлення прав і свобод людини з боку держави. Така направленість тлумачення цього принципу робить його однією з важливих гарантій захисту від свавілля з боку влади, безпеки людини як громадянина, довіри до державних інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, при цьому, співвідповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування доказів позивача.

З огляду на встановлені судом обставини, відмова у перерахунку пенсії позивачу обмежує (дискримінує) її порівняно із іншими громадянами, які виходять на пенсію у цей час, за ознакою часу виходу на пенсію, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відмова співвідповідача 2 від 29.04.2016 р. № 21/2/2-С-4/5, щодо надання позивачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у формі, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1, є неправомірною. Таким чином, суд також приходить до висновку щодо неправомірності відмови співвідповідача 1 № 13094/09 від 11.07.2016 р. щодо перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідки співвідповідача 2 від 27.05.2016 р. № 21/2/2-2689, у зв'язку з чим, підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов'язання співвідповідача 1 здійснити з 01.04.2016 р. перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі довідки від 27.05.2016 р. № 21/2/2-2689.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 19, 22, 24, 46, 58 Конституції України, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про звернення громадян», ст. ст. 5, 7 - 9, 11, 17 - 18, 69 - 86, 128, 158 - 163, 167, 254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Служби безпеки України про визнання дій незаконними й перерахунок пенсії державного службовця - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірною відмову Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 29.04.2016 № 21/2/2-С-4/5 щодо надання ОСОБА_3 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у формі, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1.

Визнати неправомірною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в перерахунку ОСОБА_3 пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 27.05.2016 № 21/2/2-2689.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити з 01.04.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 27.05.2016 № 21/2/2-2689.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному тексті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова