Справа № 226/1887/16-а
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1887/16-а
Провадження № 2-а/226/4/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретарів судового засідання Пікало К.І., Трифонової І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Самойленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій та рішення відповідача неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі за текстом - управління) про визнання дій та рішення відповідача неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що вона з 18.05.2009 року отримує пенсію, призначену на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року у розмірі 90% від сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. 26.10.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, надала довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії. Рішенням від 04.11.2016 року № 146988 відповідач відмовив їй у перерахунку пенсії. Свою відмову відповідач обґрунтував, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідач зазначив в рішенні, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, тому провести перерахунок пенсії згідно з наданою заявою по заробітній платі є неможливим. Натомість, позивач вважає, що ця норма закону поширюється лише на тих осіб, яким пенсії призначалися після 01.06.2015 року спеціальними законами, а не на тих осіб, яким ці пенсії призначалися в минулому часі, тобто, стосується лише призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Отже, в її випадку необхідно було застосовувати законодавство України, яке було чинним на момент призначення їй пенсії. Вважає, що рішення є протиправним, оскільки застосований закон, який погіршує її існуюче становище, звужує її права та свободи. Вона з цим не згодна, просить суд визнати неправомірним та скасувати його рішення №146988 від 04.11.2016 року про відмову їй в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 01.05.2016 року та її виплату відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії в розмірі 90% від суми заробітної плати, вказаній у довідці про заробітну плату для перерахунку пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх викладеними в позові відомостями. Зазначила, що її права порушені шляхом їх звуження, просила постановити судове рішення про задоволення її вимог.

Представник відповідача за довіреністю Самойленко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав надані відповідачем письмові заперечення. Так, згідно із запереченнями, позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні з 18.05.2009 року і отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року. 26.10.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі з урахуванням розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент такого звернення. Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові № 146988 від 04.11.2016 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії. Згідно зі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії позивачу, передбачалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року і викладено норму Закону в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року визнано Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року таким, що втратив чинність, окрім положень ст. 37, що застосовуються при первинному призначенні пенсій до осіб, які на день набрання ним чинності мають не менш ніж 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Відповідач вважає, що ст.ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року, на яких ґрунтуються вимоги позивача, з 01.05.2016 року втратили чинність. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, в разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних пенсій, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Закону України "Про державну службу". У зв'язку з цим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеним Законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Стосовно непроведення управлінням перерахунку пенсії позивачу на підставі нормативних документів, які втратили чинність, зазначено таке. В мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 року № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний в часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тобто, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року вже втратили чинність, тому в управління відсутні підстави для їх застосування. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (набрала чинності з 15.12.2015 року) було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу». Тому постановою Кабінету Міністрів України № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати. Таким чином, з 15.12.2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України здійснювати перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсії, призначені згідно із Законом України «Про державну службу» № 3723, перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму. Крім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат. Отже, одним з визначальних елементів урегулювання суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами місцевого самоврядування та наказами головного управління ПФУ в Донецькій області, Положеннями про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також в об'єднаних управліннях, затвердженим постановою правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014 року. Вважає, що управління прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу на підставі діючого законодавства України, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 18.05.2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області як отримувач пенсії за віком, призначеної на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

26.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Згідно з довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, заробітна плата на посаді начальника відділу ДРАЦС, яку обіймала позивач, з 01.05.2016 року становить: посадовий оклад - 3101,00 гривень, надбавка за ранг - 80,00 гривень, надбавка за вислугу років - 1240,40 гривень, премія 930,30 гривень, всього - 5351,70 гривень.

Рішенням від 04.11.2016 року № 146988 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивача по заробітній платі з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, відповідно до якого з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу», скасовані, а тому з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вислухавши сторін у справі, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (набрав чинності з 01.04.2015 року, далі - Закон № 213-VIII), в разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Закону України «Про державну службу».

За змістом підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року (набрав чинності з 01.05.2016 року, далі - Закон № 889-VІІІ), визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії державним службовцям, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 889-VІІІ, а саме, з 01.05.2016 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям відповідно до Закону № 889-VІІІ (діє з 01.05.2016 року) та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, зазначена норма втратила чинність.

До того ж, на це й вказує п.2 постанови Пленуму ВСУ № 16 від 16.09.2016 року «Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993р. № 3723-XII «Про державну службу».

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також з урахуванням п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

За положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен був прийняти рішення на підставі нормативно-правових актів, що діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Крім іншого, право на пенсію позивач реалізував у 2009 році та нарахування пенсії здійснено у розмірах, встановлених статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року в редакції, чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або зі збільшенням розміру заробітної плати, та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій державних службовців регулюється Законом № 889-VІІІ, що діє з 01.05.2016 року.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Виходячи з дискреційних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по заробітку від 26.10.2016 року відповідно до норм діючого законодавства на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Зазначений спосіб судового захисту узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи відповідно до абз. 10 ч. 2 ст. 162 КАС України та дискреційними функціями відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 року та керуючись ст.ст. 11, 17-18, 94, 99, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дійтарішення відповідача неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 146988 від 04.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по заробітній платі.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 26.10.2016 року відповідно до норм діючого законодавства.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, судові витрати в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.С. Салькова