Справа № 802/1798/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1798/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

17 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Стаднік Л.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника третьої особи : ОСОБА_4

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до голови Вінницької обласної ради Олійника Анатолія Дмитровича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька обласна рада, Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня, управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, Департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови Вінницької обласної ради Олійника Анатолія Дмитровича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницька обласна рада, Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня, управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, Департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу , в якій просить скасувати рішення суду І інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила суд вимоги викладені в ній задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третіх осіб заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники третіх осіб управління Вінницької обласної ради та Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції ФОП ОСОБА_6 з метою здійснення господарської діяльності (для розміщення їдальні громадського харчування) орендує нерухоме майно, що є об'єктом спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, а саме приміщення підвалу та входу в підвал будівлі спеціалізованого онко-гематологічного Центру (блок А6) площею 77,6 кв.м та приміщення першого поверху головного корпусу (літ. А) площею 88,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, які перебувають на території Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні.

У зв'язку із закінченням строків, на які були укладені відповідні договори оренди, позивач звернулася з клопотанням до відповідача про їх продовження в порядку, визначеному рішенням Вінницької обласної ради № 220 від 28.10.2011 року про затвердження Порядку передачі в оренду майна, що є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області.

За результатами розгляду такого клопотання головою Вінницької обласної ради прийнято розпорядження № 175 від 23.09.2016 року "Про передачу в оренду нерухомого майна Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні", яким Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні надано дозвіл продовжити до трьох років договір оренди вбудованих приміщень підвалу будівлі спеціалізованого онко-гематологічного Центру (блок А6) площею 77,6 кв.м та до 31 грудня 2016 року договір оренди вбудованих приміщень першого поверху головного корпусу (літ. А) площею 88,4 кв.м, укладені з ФОП ОСОБА_6 для розміщення їдалень. При цьому згідно з пунктом 5 розпорядження воно підлягає затвердженню на черговій сесії обласної Ради.

На виконання вказаного розпорядження листом від 26.09.2016 року № 01/1347 Вінницькою обласною дитячою клінічною лікарнею на адресу позивача надіслано примірники відповідних договорів оренди нерухомого майна, які підписані ФОП ОСОБА_6, однак із складенням протоколів розбіжностей в частині строків, на які укладено договори оренди.

Зокрема позивач вважає, що договори мають бути укладені на строк до 26 серпня 2019 року, тоді як договорами запропоновано інші, скорочені строки (до 01 жовтня 2018 року та до 31 грудня 2016 року).

Враховуючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року провадження у справі закрито.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції послався на норми п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, відповідно до якої суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Аналогічна норма міститься в ст. 4 КАС України, згідно якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом прав, які виникли з цивільних відносин, у яких суб'єкт владних повноважень виступає як власник майна, що є об'єктом спільної комунальної власності територіальних громад області, та не здійснює щодо позивача владних управлінських функцій. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що за наслідками оскаржуваного розпорядження між ФОП ОСОБА_6 та Вінницькою обласною дитячою клінічною лікарнею були укладені договори оренди нерухомого майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні Zand v. Austria від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спір у даній справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, оскільки спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правових договорів, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 17, 157, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 січня 2017 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.