Справа № 334/4341/16-а(2-а/317/53/2016)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 січня 2017 рокусправа № 334/4341/16-а(2-а/317/53/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.
суддів: Лукманової О.М. Кругового О.О.
за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департменту патрульної поліції на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 2 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Рибицького Станіслава Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Поліцейського 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 р. визнано протиправною та скасувано постанову серії ДР № 146821 від 04.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. В решті адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції , 04 липня 2016 року інспектором Рибицьким С.О., була винесена Постанова серії ДР № 146821, відповідно до якої, до ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. В постанові зазначено, що, керуючи транспортним засобом Toyota, номерний знак НОМЕР_1 , 04 липня 2016 року о 15.00год. в м.Запоріжжі, вул. 40 років Радянської України, здійснив рух по тротуару, чим порушив п.п.11.13, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, внаслідок чого, постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, Інспектор, складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення не зазначив, що саме позвачем було порушено, оскільки в постанові міститься «чим порушив п.11.13, чим скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КпАП України» , крім того, будь-яких свідчень від свідків та доказів щодо перешкоджання іншими учасниками дорожнього руху відсутні, не відбирались пояснення у правопорушника та не надано жодних заперечень, фото, чи відеодоказів правопорушення ПДР .
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департменту патрульної поліції -залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року -залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: О.О. Круговий