Справа № 591/388/17
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/388/17
Провадження № 2-а/591/221/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року суддя Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив № 104 «Електрон», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління житлової політики, коммунального господарства та благоустрою Сумської міської ради про визнання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 480 від 04.09.2012 року протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з вказаним позовом, якій мотивує тим, що відповідач приймаючи рішення № 480 від 04.09.2012 року про оформлення права власності на квартиру № 43, чотирикімнатну, загальною площею 96,40 кв.м. житловою площею 62.10 кв.м у будинку № 74-а по вулиці Черепіна в м. суми з видачею свідоцтва про право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах, порушив право позивача, оскільки виконане перепланування суперечить п. 8.11 ДБН В.3.2.-2-2009 «Житлові будинки, Реконструкція та капітальний ремонт» та п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» в частині розміщення кухні та санвузлу під житловою кімнатою другого поверху, тобто квартири ОСОБА_1. Так прорізаний дверний отвір в капітальній стіні будинку і влаштований окремий вихід з квартири був зроблений без визначення та оформлення прибудинкової земельної ділянки. Даний окремий вихід знаходиться під балконом спальної кімнати позивачки ОСОБА_1 С.1. та поряд з балконом суміжної квартири ОСОБА_2 і встановлені на ньому металеві двері створюють для позивачів та членів їх сімей великі незручності, порушують їх спокій, позбавляють можливості відпочинку, які викликані грюкотом цих дверей як вдень так і вночі. Також грюкіт створює незручності і для інших сумісних квартир..

Дослідивши матеріали адміністративного позову, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч. 1 цієй же статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі тощо.

Прийняте міською радою спірне рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника (власників) квартири оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на квартиру фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) щодо оформлення права власності на квартру , тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника квартири , оскільки у такої особи виникло право власності і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про формлення права власності на квартиру) , позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, місцевого органу виконавчої влади не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Наведене свідчить, що спір про наявність якого заявлено позивачем є цивільним, що виключає його вирішення в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного вважаю, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 109 КАС України, суд , -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив № 104 «Електрон», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління житлової політики, коммунального господарства та благоустрою Сумської міської ради про визнання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 480 від 04.09.2012 року протиправним та скасування рішення, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя