Справа № 295/13432/16-а
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого - судді Стрілецької О.В.

З участю секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Гаврилюка Руслана Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №319817 від 16.10.2016 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постанова винесена незаконно та упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення. Зокрема, інспектором Гаврилюком Р.С. не надано докази фото- або відеофіксації, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, не відібрано пояснення в нього та свідка, справу розглянуто з порушенням вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП. Крім того, інспектор Гаврилюк Р.С. не надав йому часу для звернення за правовою допомогою, а постанову про накладення адміністративного стягнення винесено одразу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові. Зауважив, що адміністративного правопорушення не вчиняв, Правил дорожнього руху не порушував, про що повідомив інспектора одразу після зупинки. Пояснив, що під час повороту праворуч на автомобілі марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1, заздалегідь увімкнув сигнал світлового покажчика праворуч. Вказав, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення інспектор не надав часу для звернення за правовою допомогою, не роз'яснив його права, передбачені 268 КУпАП, не надав докази фото- чи відеофіксації вчинення ним адмінстративного правопорушення, не допитав свідка, який знаходився в його автомобілі та мав змогу підтвердити, що Правила дорожнього руху водій не порушував.

Відповідач - інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Гаврилюк Р.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав, що позивач порушив вимоги п. 9.2 «Б» та 9.3 Правил дорожнього руху, рухаючись по вулиці Вінницькій під час повороту праворуч не увімкнув сигнал світлового покажчика. Зазначив, що після зупинки транспортного засобу він представився водієві, роз'яснив причину зупинки, зазначив, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а тому буде притягнутий до адміністративної відповідальності, потім пояснив йому права, передбачені ст. 268 КупАП. Вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв відповідно до норм КУпАП, підстави для скасування постанови відсутні. Зазначив, що адміністративне правопорушення не встиг зафіксувати на нагрудну камеру, увімкнув її лише після зупинки автомобіля.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні, до участі в справі залучено третю особу - Департамент патрульної поліції України. Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений нормами КУпАП та іншими законами, постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною, підстави для її скасування відсутні. Зауважила, що наявний відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції в момент зупинення позивача, який просила оглянути в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши запис з нагрудної камери поліцейського, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Гаврилюка Руслана Сергійовича серії АР №319817 від 16.10.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що 16.10.2016 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21130», державний номерний знак НОМЕР_2, по вул. Вінницькій в м. Житомирі, під час повороту праворуч не увімкнув сигнал світлового показчика, чим порушив п. 9.2 «Б» та п. 93 ПДР (а.с. 5).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, проте він був увімкнений інспектором поліції після зупинки ОСОБА_1 та не містить зафіксованого факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З вказаного відеозапису вбачається, що позивач одразу заперечував проти вчинення ним адміністративного правопорушення, продемонстрував працівникам поліції, що сигнали світлових показчиків транспортного засобу працюють. Крім того, пасажир, який знаходився в автомобілі ОСОБА_1 - ОСОБА_4, зазначив, що бачив як водій під час повороту вмикав світловий показчик повороту праворуч.

Наданий відеозапис з нагрудної камери відеоспостереження інспектора поліції не може бути належним доказом про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки з його змісту не вбачається факт вчинення правопорушення, а містить лише запис, яким чином відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача про те, що патрульний інспектор поліції Гаврилюк Р.С. справу про адміністравтине правопорушення розглянув з порушенням вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП є безпідставними та не знайшли свого підтверження під час розгляду справи. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери вбачається, що позивачу були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на юридичну допомогу, а також порядок і строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили. Жодних клопотань з даного приводу позивач не заявляв.

Необрунтованими є також доводи позивача з приводу того, що інспектор Гаврилюк Р.С. неправомірно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який разом з інспектором Гаврилюком Р. С. здійснював патрулювання, пояснив, що позивач під час повороту не увімкнув світловий показчик повороту, чим порушив Правила дорожнього руху, а тому був притягнутий до адміністративної відповідальності. Підтвердив, що ОСОБА_1 одразу не погоджувався з вчиненим адімністративним правопорушенням, проте письмові пояснення надати відмовився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що їхав в автомобілі позивача разом з дружиною, сидів на передньому сидінні та бачив, що під час повороту водій вмикав світловий показчик повороту праворуч. Вказав, що мав намір надати письмові пояснення, проте інспертор поліції йому відмовив. Зауважив, що працівники поліції не надали на вимогу водія фото- чи відеозапис з зафіксованим адміністративним правопорушенням, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення інспектор поліції посилався лише на візуальне спостереження.

Покази свідка ОСОБА_4 не викликають сумніву, є послідовними та логічними, а тому суд приймає їх як належний доказ по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідач не надав суду жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження того, що позивачем дійсно були порушені Правила дорожнього руху, а саме п.п. 9.2 «Б», 9.3 Правил дорожнього руху України, та, відповідно, в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена нормами ч.2 ст. 122 КУпАП України. В судовому засіданні відповідач посилався виключно на особисте спостереження, що не є доказом по справі в розумінні ст. 251 КУпАП. Покази свідка ОСОБА_5 не можуть бути належним доказом у справі, оскільки він є посадовою особою, разом з позивачем здійснював патрулювання і виконував посадові обов'язки.

Зважаючи на той факт, що відповідач не надав докази правомірності свого рішення, що є його обов'язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, зі змісту показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що позивач вмикав світловий показчик повороту, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позов підлягає задоволенню, а винесена постанова - скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 158-162, 171-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову серії АР № 319817, винесену 16.10.2016 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Гаврилюком Русланом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька