Справа № 814/2576/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

17 січня 2017 року Справа № 814/2576/16

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Гмирьова, 1/1, Миколаїв, 54028
доПриватного підприємства "Фрезія", АДРЕСА_1, Миколаїв, 54034

простягнення 7 212,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Фрезія" (далі-відповідача) податкового боргу в сумі 7 212 грн.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "Фрезія" є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, зареєстрований та взятий на облік, як платник податків в державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до пп. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 Податкового Кодексу України на відповідача, як на платника податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно з довідкою про стан заборгованості зі сплати податків і зборів № 2968/9/14-02-17-20 станом на 25.11.2016 року відповідач має загальну заборгованість у сумі 7 212 грн., яка складається з:

податку на прибуток приватних підприємств в сумі 657 грн. відповідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства № НОМЕР_1 від 28.02.2016 року;

податку на додану вартість в сумі 6 555 грн. з них:

- 4 080 грн. - податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 24.03.2015 року;

- 340 грн. - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 10.12.2014 року;

- 349 грн.- податкова декларація № НОМЕР_4 від 20.12.2013 року;

- 535 грн. - податкова декларація № НОМЕР_5 від 16.01.2014 року;

- 478 грн. - податкова декларація № НОМЕР_6 від 22.04.2014 року;

- 322 грн. - податкова декларація № НОМЕР_7 від 19.05.2014 рок;

- 154 грн. - податкова декларація № НОМЕР_8 від 20.06.2014 року;

- 297 грн.- податкова декларація № НОМЕР_9 від 21.07.2014 року.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Сума податкового зобов'язання, самостійно визначена платником податків відповідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України оскарженню не підлягає.

Згідно з пп. 14.1.175 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

На підставі норм статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Податковою направлено на адресу відповідача корінець податкової вимоги форми Ю № 1507-25 від 23.02.2015 року.

За приписами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечення, доказів погашення боргу, доказів оскарження податкової вимоги суду не подав.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Одночасно з цим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з того, що за ч. 2, 4 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Приватного підприємства "Фрезія" () у банках у сумі 7 212 гривень на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич