Справа № 520/16454/16-а
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/235/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

26.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 125608 від 08.06.2016 р. «Про відмову у переведенні на інший вид пенсії"; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 02.06.2016 року в розмірі фактичних збитків від захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дотриманням вимог пп.4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 з урахуванням заробітної плати у сумі 841,53 крб. за 14 днів роботи в зоні відчуження з 28.05.1986 р. по 10.06.1986 р. із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника; звернути постанову до негайного виконання.

Ухвалою судді від 27.12.2016 року у даній справі відповідно до ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження.

20.01.2017 року до суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 02.06.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника.

Рішенням № 125608 від 08.06.2016 року позивачу відмовлено в переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, посилаючись на те, що для призначення пенсії ОСОБА_1 надала довідку Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи управління охорони здоров'я та медицини катастроф Одеської обласної державної адміністрації про те, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2, пов'язано із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Але відповідно до пп. 10 п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 до заяви про призначення пенсії по втраті годувальника додається експертний висновок із встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу позивач 30.09.1978 року уклала шлюб з ОСОБА_2.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2004 року чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із заявою від 02.06.2016 року ОСОБА_1 зверталась до відповідача про наявність необхідних оригіналів документів для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника у пенсійній справі її сина ОСОБА_3, який до 2008 року отримував пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Що стосується вимог відповідача про неподання позивачем експертного висновку із встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, то позивачем до адміністративного позову було надано копію експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 13.01.2001 року № 30320/30-1, який був отриманий відповідачем 10.09.2015 року з супровідним листом Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 08.09.2015 року № 305.

Відповідно до експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню зв'язку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на ЧАЕС від 13.01.2001 року № 30320/30-1 було встановлено причинний зв'язок захворювання ОСОБА_2 з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Окрім того, позивачем до адміністративного позову було надано висновок Одеської обласної МСЕК № 1 від 25.02.2004 року, з якого вбачається що смерть інваліда ІІ групи ЧАЕС ОСОБА_2 пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є ідентичними.

Відповідно ч.1 та ч.5 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Згідно п.1 Порядку цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно положень п.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Окрім того, як вбачається з копії довідки про оплату за підвищеними тарифними ставками за роботу в населених пунктах в зоні відчуження з 28.05.1986 р. по 10.06.1986 р., виданої колективним АТП-1561, копії довідки Одеського народного автотранспортного підприємства - 1561 від 30 грудня 1992 року № 163, копії довідки про суми нарахованої заробітної плати та інших доходів за 1986 рік, виданої Колективним автотранспортним підприємством -1561 від 30.03.1998 року № 21 всі суми заробітної плати отримані в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_2 підтверджені документально.

Отже, в матеріалах справи містяться докази, зокрема, у підтвердження перебування ОСОБА_2 у відрядженні в зоні відчуження, а матеріали пенсійної справи дають можливість визначити середній заробіток померлого.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується на підставі Конституції України.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, в тому числі, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 125608 від 08.06.2016 р. «Про відмову у переведенні на інший вид пенсії".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 02.06.2016 року в розмірі фактичних збитків від захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дотриманням вимог пп.4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 з урахуванням заробітної плати у сумі 841,53 крб. за 14 днів роботи в зоні відчуження з 28.05.1986 р. по 10.06.1986 р. із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Звернути постанову до негайного виконання у межах одного місяця.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Васильків О. В.