Справа № 361/3405/16-а
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/3405/16-а
провадження № 2-а/361/234/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Павлової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним і скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог (а. с. 85-86), просила:

1 - визнати протиправним і скасувати рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Управління ПФУ) від 29 січня 2016 року щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугою років згідно із п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

2 - зобов'язати Управління ПФУ зарахувати до стажу її роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", наступні періоди:

- роботу на посаді фельдшера медичної частини приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України з 14 липня 1995 року по 09 серпня 2010 року;

- роботу на посаді фельдшера спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві з 10 серпня 2010 року по 29 квітня 2013 року;

3 - зобов'язати Управління ПФУ призначити їй з 23 грудня 2015 року пенсію за вислугою років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та виплатити їй нараховану суму пенсії.

В обґрунтування позову зазначала, що 23 грудня 2015 року вона звернулася до відповідача Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугою років та зарахування до спеціального стажу роботи, що дає їй право на отримання пенсії за вислугою років періодів роботи в медичних закладах.

21 квітня 2016 року вона отримала рішення Управління ПФУ від 29 січня 2016 року, яким у призначенні пенсії за вислугою років їй відмовлено, посилаючись на те, що спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, складає 11 років 09 місяців 18 днів.

З таким рішенням відповідача вона категорично не згодна, вважає його необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам закону та порушує її права, оскільки Управлінням ПФУ до стажу її роботи як працівника охорони здоров'я безпідставно не зараховано вказані у позовній заяві періоди роботи на посаді фельдшера медичної частини приймальника-розподільника.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у суді позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Управління ПФУ Плева О.М. у суді позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що підстави для зарахування вказаних у позовній заяві періодів роботи позивача на посаді фельдшера відсутні. Необхідного стажу для призначення пенсії позивач ОСОБА_3 не має, тому рішення Управлінням ПФУ щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугою років прийнято обґрунтовано. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після закінчення у 1987 році Шар'їнського медичного училища Костромської області за спеціальністю фельдшер, згідно із записами у трудовій книжці працювала в медичних закладах та установах на таких наступних посадах:

- з 10 березня 1987 року по 02 жовтня 1989 року на посаді завідуючої Козлихським медичним пунктом;

- з 25 жовтня 1989 року по 15 січня 1991 року на посаді медичної сестри Гоголівської дільничної лікарні;

- з 29 січня 1991 року по 01 липня 1995 року на посаді медичної сестри Київської міської клінічної лікарні № 21 ім. акад. І.П. Павлова, яку 16 жовтня 1992 року реорганізовано у Київське міське науково-виробниче об'єднання охорони психічного здоров'я;

- з 14 липня 1995 року по 15 грудня 2004 року на посаді фельдшера медичної частини приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України в місті Києві;

- з 15 грудня 2004 року по 10 серпня 2010 року на посаді фельдшера вищої категорії медичної частини приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України в місті Києві;

- з 10 серпня 2010 року по 30 квітня 2013 року на посаді фельдшера вищої категорії спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту, підпорядкованого ГУ МВС України в місті Києві;

- з 30 квітня 2013 року по 06 листопада 2015 року на посаді фельдшера медичного пункту спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту, підпорядкованого ГУ МВС України в місті Києві;

- з 09 листопада по 21 грудня 2015 року на посаді фельдшера медичного пункту з обслуговування установ та підрозділів ГУ Національної поліції України по переводу із ГУ МВС України.

21 грудня 2015 року позивача ОСОБА_3 звільнено із зазначеної посади на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

23 грудня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до відповідача Управління ПФУ із заявою щодо призначення їй пенсії за вислугою років як працівнику охорони здоров'я.

Рішенням Управління ПФУ від 29 січня 2016 року у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_3 відмовлено.

У цьому рішенні Управління ПФУ зазначило, що згідно із записами в трудовій книжці позивача у період з 14 липня 1995 року по 09 серпня 2010 року вона працювала фельдшером приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України в місті Києві та з 10 серпня 2010 року по 29 квітня 2013 року - фельдшера вищої категорії спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту, підпорядкованого ГУ МВС України в місті Києві.

У поданих ОСОБА_3 витягах із наказів, згідно із записами у трудовій книжці дані про те, що позивач працювала фельдшером у медичній частині, відсутні. Спеціальний стаж роботи ОСОБА_3 складає лише 11 років 09 місяців 18 днів, томі підстави для призначення пенсії за вислугою років відсутні.

За змістом п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 із внесеними змінами затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

У розділі 2 "Охорона здоров'я" цього Переліку визначено, що правом на пенсію за вислугою років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги та інших.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України "Про атестацію середніх медичних працівників" від 23 жовтня 1991 року № 146 посада фельдшера віднесена до номенклатури спеціальностей середніх медичних працівників.

Згідно із посадовою інструкцією фельдшер керується чинним законодавством України про охорону здоров'я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність закладів охорони здоров'я, організацію долікарської допомоги дорослому та дитячому населенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про міліцію", Положення про приймальник-розподільник для осіб, затриманих за бродяжництво", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 1992 року № 553, приймальник-розподільник для осіб, затриманих за бродяжництво, є установою для утримання осіб, яких запідозрено у занятті бродяжництвом, протягом часу, необхідного для встановлення їх особи, вирішення питання про працевлаштування чи направлення в будинки-інтернати; для престарілих і інвалідів, встановлення над ними опіки або притягнення до відповідальності згідно із законом, але не більше ніж 30 діб з санкції прокурора.

Із п. 2.3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 20 жовтня 2008 року № 545 вбачається, що робота на посаді фельдшера ізолятора тимчасового тримання затриманих та взятих під варту осіб, приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту зараховується до вислуги років для призначення пенсії один місяць за сорок днів.

Лікувально-профілактична та протиепідемічна робота у приймальниках-розподільниках організовується і проводиться у відповідності із законодавством України про охорону здоров'я і Правилами медичного обслуговування осіб, які тримаються в приймальниках-розподільниках, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 липня 1996 року № 384.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року в адміністративній справі № 361/1431/15-а, яка набрала законної сили, за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії встановлено, що, враховуючи, що до затвердження наказу МВС України від 04 листопада 2002 року № 1296 діяв наказ МВС України від 12 січня 2001 року № 159, медична частина приймальника-розподільника, який є установою міліції та закладом охорони здоров'я, який здійснює діяльність у сфері охорони здоров'я, контролю за станом здоров'я осіб затриманих за бродяжництво, шляхом проведення медичних оглядів, обстежень, надання первинної медичної допомоги, екстреної медичної допомоги, амбулаторної медичної допомоги відповідно до Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" (а. с. 24-25).

Зазначеною постановою апеляційного адміністративного суду також встановлено, що час роботи позивача ОСОБА_3 на посаді фельдшера медичної частини приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України в місті Києві при її зверненні до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії повинен зараховуватись до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років.

У ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що о бставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із витягів з наказів ГУ МВС України в м. Києві від 25 серпня 2010 року № 848 о/с, 27 жовтня 2014 року № 1047 о/с, 03 і 10 листопада 2014 року № 1091 о/с та № 1127 о/с видно, що у накази про призначення ОСОБА_3 на посаду фельдшера приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво, внесено зміни та вказано про те, що ОСОБА_3 було призначено на посаду фельдшера медичної частини даної установи (а. с. 15-19).

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що періоди роботи позивача ОСОБА_3 на посаді фельдшера медичної частини приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України в м. Києві з 14 липня 1995 року по 09 серпня 2010 року та посаді фельдшера медичної частини спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві з 10 серпня 2010 року по 30 квітня 2013 року мають зараховуватися до спеціального стажу роботи ОСОБА_3, що дає їй право на призначення пенсії за вислугою років як працівнику охорони здоров'я.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Управлінням ПФУ до спеціального стажу роботи ОСОБА_3 як працівника охорони здоров'я необґрунтовано не зараховано вказані періоди її роботи на посаді фельдшера медичної частини приймальника розподільника з 14 липня 1995 року по 30 квітня 2013 року, всього - 17 років 9 місяців 17 днів.

Із розрахунку стажу роботи ОСОБА_3 видно, що загальний трудовий стаж позивача становить 33 роки 0 місяців 19 днів (а. с. 65).

До спеціального стажу роботи позивача як працівника охорони здоров'я відповідачем Управління ПФУ зараховано 11 років 9 місяців 18 днів.

Виходячи з наведеного, спеціальний стаж роботи позивача ОСОБА_3 як працівника охорони здоров'я становить 29 років 7 місяців 5 днів.

Враховуючи, що стаж роботи ОСОБА_3 як працівника охорони здоров'я складає більше 25 років 6 місяців, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_3 має право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівник охорони здоров'я.

Суд вважає, що рішення Управління ПФУ від 29 січня 2016 року щодо відмови позивачу ОСОБА_3 у призначенні пенсії за вислугою років не ґрунтується на вимогах пенсійного законодавства, тому воно підлягає скасуванню.

За змістом ч. 1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

До Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_3 звернулася 23 грудня 2015 року, тому саме з цієї дати відповідач повинен призначити позивачу пенсію за вислугою років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику охорони здоров'я.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 29 січня 2016 року щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії за вислугою років згідно із п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_3, що дає їй право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", наступні періоди:

- роботу на посаді фельдшера медичної частини приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво ГУ МВС України з 14 липня 1995 року по 09 серпня 2010 року;

- роботу на посаді фельдшера спеціального приймальника для утримання осіб, підданих адміністративному арешту, підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві з 10 серпня 2010 року по 29 квітня 2013 року.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_3 з 23 грудня 2015 року пенсію за вислугою років згідно із п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та виплатити їй нараховану суму пенсії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І. М.