Справа № 821/1168/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1168/16

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Херсонської міської МСЕК № 3 комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради, Державної казначейської служби України на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської МСЕК № 3, комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи", Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

18.08.2016 року ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом, в якому з урахуванням доповнень просить визнати протиправною бездіяльність МСЕК №3, яка полягає в умисному не винесенні законного експертного рішення за результатами медико-соціальної експертизи, розпочатої 12.03.2012 року та стягнути з відповідача 28 470,0 грн. матеріальної шкоди у вигляді не отриманої пенсії по інвалідності та 20 000,0 грн. моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2012 року у зв'язку із закінченням терміну інвалідності, встановленої 23.03.2011 року, МСЕК № 3 розпочала проведення експертизи, за результатами якої прийняла рішення про не визнання позивача інвалідом. Вказане рішення відповідача в судовому порядку визнане незаконним та зобов'язано МСЕК № 3 провести повторну експертизу позивачки. 16.04.2014 року за результатами огляду, проведеного на виконання постанови суду від 03.03.2014 року, МСЕК № 3 вдруге не визнав позивача інвалідом. Це рішення МСЕК № 3 постановою суду від 16.02.2015 року також визнане протиправним. 22.10.2014 року рішенням МСЕК № 3 ОСОБА_2 надано безстроково інвалідність ІІІ групи за загальним захворюванням. На думку позивача, протиправні дії МСЕК № 3 у період з 12.03.2012 року до 22.10.2014 року завдали їй значну матеріальну шкоду у зв'язку з неотриманням пенсії по інвалідності та моральну шкоду, оцінену у розмірі 20000 грн.

Відповідач МСЕК № 3 та КЗ "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" заперечували проти позову, зазначаючи, що у період з 23.05.2012р. по 16.04.2014р. позивача оглянуто МСЕК № 3 17.09.2012р. За результатами огляду група інвалідності не встановлена. Вказане рішення МСЕК № 3 судом не скасовано. В подальшому до 16.04.2014р. позивач на огляд МСЕК № 3 не зверталась. 16.04.2014р. МСЕК № 3 проведений повторний огляд ОСОБА_2, за результатами якого відмовлено у встановлені групи інвалідності. Вказане рішення МСЕК № 3 в судовому порядку визнано протиправним. Разом з цим до прийняття судом рішення МСЕК № 3 здійснила огляд позивача для встановлення групи інвалідності, за результатами якого 22.10.2014р. прийняла рішення про встановлення ОСОБА_2 третьої групи інвалідності безстроково. Відповідачі вважають, що оскільки група інвалідності позивачу встановлена з 22.10.2014р., відсутні підстави для відшкодування позивачу збитків у вигляді недоотриманої пенсії з період з 23.05.2012р. Правова позиція відповідачів полягає в тому, що ст.36 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачені умови відновлення виплати пенсії по інвалідності з часу припинення виплати, але не більше як за 3 роки, зокрема, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає особу за цей період інвалідом. Враховуючи, що ОСОБА_2 не оскаржувала рішення МСЕК № 3 від 22.10.2014р. про встановлення їй групи інвалідності з дня прийняття рішення, її вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними. Відповідачі також вважають недоведеними вимоги про стягнення моральної шкоди.

Справу розглянуто за відсутності Державної казначейської служби України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнані протиправними дії Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3 щодо відмови ОСОБА_2 у наданні статусу інваліда ІІІ групи інвалідності загального захворювання. Стягнуто з Державного бюджету на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 27 608,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, сторони по справі подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просять постанову суду першої інстанції: позивач - скасувати в частині відмови у позові та прийняти нову про задоволення позову, відповідачі - скасувати у частині задоволення позову та прийняти нову постанову про відмову у позові в повному обсязі.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 23.03.2011 року № 229590 Серії 10 ААА ОСОБА_2 за результатами первинного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату з причини загального захворювання строком до 01.04.2012 року.

23.05.2012р. під час чергового огляду ОСОБА_2 МСЕК № 3 відмовила їй у визначенні групи інвалідності, встановивши, що наявні у позивача помірні функціональні розлади відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я від 05.09.2011 року № 561 та постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317 не дають підстав для визначення групи інвалідності, що підтверджується актом № 449/11 МСЕК № 3.

03.03.2014 року Херсонський окружний адміністративний суд у справі № 821/4653/13-а за позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської МСЕК № 3 визнав незаконним рішення Херсонської міської МСЕК № 3 від 23.05.2012 року щодо відмови ОСОБА_2 у подальшому визначенні групи інвалідності, зобов'язав Херсонську міську МСЕК № 3 провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_2 з метою вирішення питання про продовження групи інвалідності.

Вказана постанова суду залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду від 19.08.2014р.

На виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2014 року, Херсонською міською МСЕК № 3 16.04.2014 року повторно проведено медико-соціальну експертизу ОСОБА_2 та згідно акту про проведення огляду МСЕК № 304/11 прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у встановленні інвалідності.

Не погодившись з вказаним рішенням МСЕК №3 ОСОБА_2 оскаржила його до суду. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.02.2015р. у справі № 821/4052/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015р., визнане протиправним рішення Херсонської міської МСЕК № 3 від 16.04.2014 року про відмову ОСОБА_2 у встановленні інвалідності. Суд зауважив на неповне відображення фактичного стану здоров'я позивачки у медичних документах, що було наслідком її неповного обстеження відповідачем та не складання необхідних медичних документів.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 22.10.2014 року № 012948 серії 12 ААА ОСОБА_2 за результатами повторного огляду безстроково встановлено ІІІ групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату з причини загального захворювання.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з підтвердження судовими рішення у справах № 821/4653/13-а та № 821/4052/14 протиправності дій Херсонської міської МСЕК № 3 щодо відмови ОСОБА_2 у наданні статусу інваліда 3 групи інвалідності загального захворювання. Враховуючи, що позивач протиправно була позбавлена можливості отримати пенсію по інвалідності у період з 01.04.2012р. по 22.10.2014р., суд стягнув на її користь упущену вигоду.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законами України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" від 06.10.2005р. № 2961-IV, "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991р. № 875-ХІІ, "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ, Положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабміну України від 03.12.2009р. № 1317.

Відповідно до ст.3 Закону № 875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Стаття 1 Закону № 2961-IV встановлює, що медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Згідно з п.8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Судова колегія погоджується з правовою позицією апелянта - Херсонською міською МСЕК № 3, яка полягає у врахуванні умов відновлення виплати пенсії по інвалідності, встановлених ст.36 Закону № 1788-ХІІ.

Так, зазначеною правовою нормою встановлено, що у разі коли строк повторного огляду пропущено з поважної причини, виплата пенсії провадиться з дня припинення виплати до дня повторного огляду, але не більш як за 3 роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає його за цей період інвалідом. При цьому, якщо при повторному огляді інваліда переведено до іншої групи інвалідності (вищої або нижчої), то пенсія за вказаний час виплачується за попередньою групою.

Якщо виплату пенсії інвалідові, який втратив здоров'я внаслідок загального захворювання, було припинено у зв'язку з відновленням здоров'я або якщо він не одержував пенсії внаслідок нез'явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання його інвалідом виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше 5 років. Якщо минуло більше 5 років, пенсія призначається знову на загальних підставах.

Тобто, визначення дати інвалідності за рішенням МСЕК є визначальною для пенсійного органу для встановлення дати поновлення виплати пенсії по інвалідності.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій Херсонської міської МСЕК № 3 щодо відмови ОСОБА_2 у наданні статусу інваліда 3 групи інвалідності загального захворювання у періоді з 01 квітня 2012р. по 16 квітня 2014 р., що підтверджується судовими рішеннями у справах № 821/4653/13-а та № 821/4052/14, судова колегія вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є оскарження рішення МСЕК № 3 від 22.10.2014р. щодо неправомірного визначення інвалідності позивачу саме з дати огляду, а не з дати незаконної відмови у призначенні інвалідності.

На користь цього висновку свідчать обставини звернення ОСОБА_2 з позовом до Херсонської міської МСЕК № 3, комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання неправомірним рішення МСЕК № 3 від 22.10.2014р. в частині дати встановлення інвалідності та зобов'язання визнати дату встановлення інвалідності у цьому рішенні 12.03.2012р. замість 22.10.2014р. (справа № 821/30/16), яка остаточно не розглянута.

Крім того, судова колегія враховує, що ОСОБА_2 і раніше намагалась визначити дату інвалідності з часу первинної незаконної відмови у продовженні групи інвалідності, а саме з 01.04.2012р. (справа № 821/4653/13а), а також з дати подання документів на останній огляд для встановлення групи інвалідності, а саме з 24.09.2014р. (справа № 821/4052/14). Судовими рішеннями, які набрали законної сили, ОСОБА_2 відмовлено у даній частині позовних вимог (а.с.26-31, 52-55).

Наведені обставини є підставою для відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій Херсонської міської МСЕК № 3 щодо відмови ОСОБА_2 у наданні статусу інваліда 3 групи інвалідності загального захворювання.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди є похідними від вищезазначених позовних вимог, в їх задоволенні також слід відмовити.

Невірна правова оцінка судом першої інстанції обставин по справі, неврахування наведених норм права призвело до ухвалення помилкового судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195,196,197,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Херсонської міської МСЕК № 3 комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради, Державної казначейської служби України - задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян