Справа № 750/12819/16-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/273/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2007 рік при обчисленні пенсії позивача за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2013, 2014. 2015 роки при обчисленні пенсії позивача за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із 14 вересня 2016 року.

Ухвалою судді від 29.12.2016 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

18 січня 2017 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти позову, суть яких полягає в тому, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", то згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення ОСОБА_1 пенсії та виплачується згідно чинного законодавства. Відповідач вважає свої дії правомірними, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

02.12.2015 року по вересень 2016 рік позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Використовуючи своє право на вибір виду пенсії, 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про переведення на пенсію за Списком № 1 згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 23968/02 від 16.12.2016 за позивачу надано роз'яснення, що оскільки він раніше отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 зазначеного Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі ст. 7 вищезазначеного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Положеннями ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що нормами ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, у справі, яка розглядається, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата (дохід) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, лише за бажанням особи. Однак, жодних доказів щодо висловлення бажання ОСОБА_1 на застосування даного показника відповідачем не надано, що свідчить про застосування показника (2007 рік) на власний розсуд всупереч нормам чинного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивачу було призначено пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у 2016 році, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зазначена правова позиція відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 31 березня 2015 року №21-612а14, який в силу ч.1 ст.244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

За таких обставин суд вважає, протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2007 рік при обчисленні пенсії позивачу, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158 - 163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2007 рік при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за Списком № 1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2013, 2014, 2015 роки з 14 вересня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя О.П. Супрун