Справа № 820/3865/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2017 р. № 820/3865/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Якубенко Ю.В.,

представника відповідача - Ройтберга А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Комунального підприємства "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради
до Головного Управління Держпраці у Харківській області
про визнання дій незаконними, скасування наказу, припису та постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Комунальне підприємство "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Харківській області щодо проведення позапланової перевірки додержання КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування, за результатами якої складено акт перевірки №20-32-4309/0632 від 16.05.2016 року;

- скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 29.04.2016 р. №01.01-07/372 про проведення позапланової перевірки додержання КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування;

- скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області №20-32-

4309/0632-0795 від 16.05.2016 р.;

- скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.05.2016 р. №20-32- 309/0632-0045, якою на КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради накладено штраф у розмірі 87000 грн.;

- скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.05.2016 р. №20-32- 4309/0632-0046, якою на КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради накладено штраф у розмірі 1450 грн.;

- скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.05.2016 р. №20-32- 4309/0632-0047, якою на КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради накладено штраф у розмірі14500 грн.;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 12.05.2016 року по 16.05.2016 року відповідачем на підставі наказу від 29.04.2016 року №01.01-07/372, проведено позапланову перевірку КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, про що складено акт №20-32-4309/0632 від 16.05.2016 року. За наслідками перевірки, ГУ Держпраці у Харківській області за підписом головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Гладченко К.В. складено припис №20-32-4309/0632-0795 від 16.05.2016 р. Також за наслідками перевірки ГУ Держпраці у Харківській області відносно позивача складені постанови про накладення штрафу від 23.05.2016 року №20-32-4309/0632-0045, №20-32-4309/0632-0046 та №20-32-4309/0632-0047. Не погодившись з рішеннями суб'єкта владних повноважень позивач звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи уточненої позовної заяви та просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник відповідача - Головного управління Держпраці у Харківській області позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.34-40) зазначив, що підставою для призначення та проведення перевірки слугувало звернення юридичної особи - Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 21.04.2016 року 32191/20/119/64-2016 з проханням провести перевірку стану порушень трудового законодавства. Згода на проведення перевірки була надана Департаментом з питань праці погодженням від 25.04.2016 року №4791/4/4.2-ДП-16. Головним управлінням Держпраці у Харківській області 29.04.2016 року прийнято наказ про проведення позапланових перевірок №01.01-07/372, відповідно до якого співробітниками Держпраці в період з 12.05.2016 року по 16.05.2016 року проведено спірну перевірку, за результатами якої складений акт №20-32-4309/0632 від 16.05.2016 року. Висновки, викладені в акті перевірки про порушення підприємством позивача вимог трудового законодавства, як стверджує відповідач, є цілком правомірними та обґрунтованими. Дані висновки слугували підставою для прийняття припису №20-32-4309/0632-0795 від 16.05.2016 р. та постанов про накладення штрафу від 23.05.2016 року №20-32-4309/0632-0045, №20-32-4309/0632-0046 та №20-32-4309/0632-0047.

За судженням відповідача, співробітники ГУ Держпраці у Харківській області призначили та проводили перевірку у відповідності з нормами встановленими чинним законодавством, а тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі й в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року, № 877-V.

З аналізу абз.2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007 вбачається, що під органами державного нагляду (контролю) слід розуміти уповноважені законом центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи, державні колегіальні органи, органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 вказаного Положення Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.

Відповідно до внесених до ст. 259 Кодексу законів про працю України змін, Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України про затвердження порядку проведення перевірок за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, діє Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі по тексту - Порядок № 390). Порядком № 390 затверджено форму акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування та форму припису.

Згідно пункту 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - інспектор). Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки.

Відповідно до абз. 4 п. З Порядку № 390, позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пункт 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII не є зміною чи доповненням до Податкового кодексу України та застосоване у ньому поняття "контролюючі органи" стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності згідно з Законом України від 5 квітня 2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", яким визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2015 року № К/800/42400/15.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2015 року № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" затверджено перелік державних інспекцій, яким надаватиметься дозвіл Кабінетом Міністрів України на проведення перевірок, до яких належить і Державна служба України з питань праці.

Судовим розглядом встановлено, що під час вирішення питання щодо перевірки Комунального підприємства "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради, питання відповідності товариства вимогам наведених нормативних актів відповідачем не досліджувались. Доказів на проведення перевірки в межах кримінально-процесуального законодавства суду не надано.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що на підставі листа Управління захисту економіки в Харківській області №20/119 від 21.04.2016 року, листа-погодження Держпраці України №4791/4/4.2-ДП-16 від 25.04.2016 року, Головним управлінням Держпраці у Харківській області видано наказ №01.01-07/372 від 29.04.2016 року "Про проведення позапланових перевірок" (а.с.92-93), на підставі якого здійснено захід щодо перевірки підприємства позивача.

Отже, аналізуючи вищевикладені норми законодавства, суд доходить висновку, що правових підстав проводити позапланову перевірку позивача у відповідача не було. Однак, беручи до уваги те, що Головним управлінням Держпраці фактично реалізовано наказ на проведення перевірки КП "Безлюдівське ВУ ЖКГ", суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Харківській області щодо проведення позапланової перевірки та скасування наказу від 29.04.2016 р. №01.01-07/372 про проведення позапланової перевірки позивача.

Щодо позовних вимог про скасування припису №20-32-4309/0632-07985 від 16.05.2016 року та постанов про накладення штрафів від 23.05.2016 року, суд зазначає наступне:

Так, в період з 12.05.2016 року по 16.05.2016 року проведено позапланову перевірку Комунального підприємства "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Результати перевірки оформлені актом №20-32-4309/0632 (а.с.11-20), яким зафіксовано порушення:

- ч.1 та 3 ст.24 Кодексу законів про працю, трудові договори з усіма працівниками у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження не оформлено та не повідомлені органи ДФС;

- ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці", не передбачено достовірний облік виконуваної працівником роботи , а саме на підприємстві відсутні табелі обліку робочого часу працівників;

- ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці", не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці;

- ч.6 ст. 95 Кодексу законів про працю та ст.33 Закону України "Про оплату праці", індексація заробітної плати при наявності підстав не нараховується та не виплачується;

- п.4 постанови Кабінету міністрів України №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", а саме розрахунок індексації заробітної плати не відповідає встановленому порядку.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем - Головним управлінням Держпраці в Харківській області складено припис №20-32-4309/0632-0795 від 16.05.2016 року (а.с.21-22), яким зобов'язано підприємство позивача усунути недоліки виявлені в ході перевірки в термін до 16 червня 2016 року.

Крім того, за результатами перевірки відповідачем 23.05.2016 року прийняті постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №20-32-4309/0632-0045 у сумі 87000 грн. (а.с.23), №20-32-4309/0632-0046 у сумі 1450 грн. (а.с.24) та №20-32-4309/0632-0047 у сумі 14500 грн. (а.с.25-26).

Судом з матеріалів справи з приводу виявлених порушень ст.ст.24 Кодексу законів про працю, неоформлення в установленому законом порядку трудових відносин між підприємством та працівниками, встановлено, що висновки перевіряючих не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема, гр-н Тищенко С.В. та Мітін С.І. з КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради у трудових відносинах взагалі не перебували, заробітна плата вказаним особам ніколи не нараховувалась та не виплачувалась.

Останні в якості свідків пояснили суду, що збирали пляшки та тару виключно за власною ініціативою.

Окрім того, з письмових пояснень представника позивача встановлено, що виходячи з особливостей діяльності КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради та фінансового стану підприємства в останні роки, підприємство не мало потреби в залученні працівників за спеціальністю "фасувальники пластикової тари".

Стосовно встановлених актом перевірки порушення позивачем ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці", що полягає в не забезпеченні достовірного обліку виконуваної працівником роботи, суд зазначає.

Відповідно до частини 2 статті 30 "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР, роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

При цьому, форма табелю обліку робочого часу рекомендована та затверджена наказом Державного комітету статистики України "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці" від 05.12.2008 року №489.

Надані представником позивача у судове засідання копії табелів обліку робочого часу підприємства за період січень 2015 року - травень 2016 року (а.с.60-76) не містять жодних дефектів форми чи змісту, що зумовлює висновок про необґрунтованість та необ'єктивність тверджень контролюючого органу про не забезпечення достовірного обліку виконуваної працівником роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради.

Щодо зафіксованих акті перевірки порушень ч.6 ст.95 КЗпПУ, ст.33 ЗУ "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР та п.4 постанови КМУ "Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 року №1078, судом встановлено наступне:

Директору КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради Либі І.М. як єдиному працівнику нараховувалась та виплачувалась заробітна плата відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03.07.1991 року та п.6 постанови КМУ "Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 року №1078.

Так, згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03.07.1991 року підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці, у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів.

При цьому, частиною 5 вказаної статті, в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 р., встановлено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Дана норма кореспондується з пунктом 6 постанови КМУ "Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003 року №1078.

Як вбачається з довідки Безлюдівської селищної ради №02-21/1121 від 23.09.2016 року (а.с.52), у зв'язку з недостатністю власних коштів підприємства у 2014, 2015, 2016 роках, передбачалось бюджетне фінансування Безлюдівської селищної ради у вигляді фінансової допомоги, виділення субвенцій для забезпечення виплати податків та виплати заробітної плати.

Таким чином, вказане свідчить про відсутність з боку позивача порушень індексації заробітної плати, оскільки в даному випадку КП "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради діяв виходячи з фінансових ресурсів підприємства та отриманої допомоги з місцевого бюджету на виплату заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що виявлені в ході перевірки відповідача порушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а отже, припис контролюючого органу №20-32-4309/0632-0795 від 16.05.2016 р. та постанови про накладення штрафів від 23.05.2016 року №20-32-4309/0632-0045, №20-32-4309/0632-0046 та №20-32-4309/0632-0047 підлягають скасуванню.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач за правилами, визначеними ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності прийнятих відносно позивача рішень.

За таких підстав, позов в цій частині належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради до Головного Управління Держпраці у Харківській області провизнання дій незаконними, скасування наказу, припису та постанов,- задовольнити частково.

Скасувати припис Головного управління Держпраці у Харківській області №20-32-4309/0632-0795 від 16.05.2016 року.

Скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.05.2016 р. №20-32-309/0632-0045, якою на Комунальне підприємство "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради накладено штраф у розмірі 87000 грн.;

Скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.05.2016 р. №20-32-4309/0632-0046, якою на Комунальне підприємство "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради накладено штраф у розмірі 1450 грн.

Скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.05.2016 р. №20-32-4309/0632-0047, якою на Комунальне підприємство "Безлюдівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Безлюдівської селищної ради накладено штраф у розмірі14500 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 січня 2017 року.

Суддя Панченко О.В.