Справа № 826/24812/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 січня 2017 року № 826/24812/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «РБСА»
доДержавної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві
проскасування податкової вимоги від 20.10.2015 р. № 12559-23, рішення про опис майна у податкову заставу № 216/26-52-23-31 від 20.10.2015 p.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РБСА» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), про скасування податкової вимоги від 20.10.2015 р. № 12559-23, рішення про опис майна у податкову заставу № 216/26-52-23-31 від 20.10.2015 p.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем винесено спірну податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу за податковим зобов'язанням, яке в момент винесення податкової вимоги було відсутнім, а тому податкова вимога від 20.10.2015 р. № 12559-23 та рішення про опис майна у податкову заставу № 216/26-52-23-31 від 20.10.2015 p. є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2016 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 27.04.2016 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Подав через канцелярію суду службову записку №40/26-52-17-40 від 22.03.2016 року, згідно якої податкову вимогу від 20.10.2015 р. № 12559-23 та рішення про опис майна у податкову заставу № 216/26-52-23-31 від 20.10.2015 p. скасовані.

Враховуючи неявку відповідача, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка або експерта, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27 жовтня 2015 року позивач отримав податкову вимогу від 20 жовтня 2015 року № 12559-23, а також рішення «Про опис майна у податкову заставу» № 216/26-52-23-31 від 20 жовтня 2015 року.

Одночасно з вказаними вище документами позивач отримав лист відповідача №10215/10/26-52-23-37 від 20.10.2015 року, в якому відповідач повідомив про наявність податкового боргу в розмірі 60016,17 грн.

Згідно облікових даних відповідача борг виник в зв'язку несплатою позивачем податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № від 01 листопада 2012 року (скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/1935/13-а від 17.03.2015 року) та за податковою вимогою від 05 листопада 2012 року № 1295 (скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-15916/12/2670 від 11.03.2013 року).

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Підпунктом 14.1.153. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковою вимогою є письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, яким, згідно з п.п.14.1.175. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3. статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 56.1. статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 56.15. статті 56 Податкового кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п. 2.3. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року № 576, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за № 1840/24372, протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Крім того, відповідно до пункту 59.3. статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що спірна податкова вимога була надіслана за фактом несплати позивачем податкового зобов'язання, від сплати якого позивача було звільнено судовим рішенням (скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01 листопада 2012 року).

У той же час, відповідно до службової записки №40/26-52-17-40 від 22.03.2016 року, податкову вимогу від 20.10.2015 р. № 12559-23 та рішення про опис майна у податкову заставу № 216/26-52-23-31 від 20.10.2015 p. скасовано відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки станом на момент вирішення спору оспорювані рішення скасовані відповідачем.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РБСА» відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук