Справа № 814/2354/16
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

14 грудня 2016 року Справа № 814/2354/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області одноразову грошову допомогу в розмірі 31500 грн. та індексацію в сумі 252, 30 грн. та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 169, 35 грн., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області одноразову грошову допомогу в розмірі 31500 грн. та індексацію в сумі 252, 30 грн.

Заявою від 14 грудня 2016 року позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні, а саме - з 20.09.2016 року по день ухвалення судового рішення, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 169, 35 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідно до ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" він має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, проте відповідачем при його звільненні не виплачена одноразова грошова допомога. Крім того, у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні, відповідач має сплатити середній заробіток за затримку розрахунку.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що позивача поновлено на посаді інспектора - чергового Жовтневого відділення поліції Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, отже виплата одноразової гошової допомоги не можлива.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

07 листопада 2015 року наказом начальника ГУНП у Миколаївській області №6 о/с "По особовому складу" відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" позивач був призначений на посаду інспектора-чергового Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції з присвоєнням звання капітана поліції.

Відповідно до наказу №56 о/с від 11.04.2016 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Не погоджуючись з наказом ГУ НП в Миколаївській області №56 о/с від 11.04.2016 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Миколаївським окружним адміністративним судом 08.07.2016 року по справі №814/1010/16 винесено постанову, якою скасовано наказ №56 від 11.04.2016 р. та поновлено позивача на посаді інспектора-чергового Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції.

На підставі вищевказаної постанови був виданий наказ ГУ НП в Миколаївській області №184 о/с від 15.07.2016 року, яким ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції (арк. с. 46-заворот).

18.07.2016 року позивачу під підпис вручено попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції в зв'язку з скороченням займаної посади.

19 вересня 2016 року відповідно до наказу ГУ НП в Миколаївській області №264 о/с позивач був звільнений з посади інспектора-чергового Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції за ч.І п.4 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку зі скороченням штатів.

При цьому, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення у календарному обчисленні склала 12 років 3 місяці 5 днів.

Згідно довідки від 26.09.2016р. № 1273/28/1-2016, місячне грошове забезпечення позивача за час роботи в ГУ НП в Миколаївській області складало 5250, 00 грн.

При звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 не виплачено одноразову грошову допомогу, що не заперечується відповідачем.

Не погоджуючись з наказом ГУ НП в Миколаївській області №264 о/с від 19 вересня 2016 року, позивач оскаржив його до суду.

Миколаївським окружним адміністративним судом 24.11.2016 року по справі № 814/2101/16 винесено постанову, якою скасовано наказ №264 від 19.09.2016 р., поновлено позивача на посаді інспектора-чергового Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції та присуджено до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 2794,13 грн.

На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.11.2016 року ГУ НП в Миколаївській області 08.12.2016 року було видано наказ про поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції. При вирішенні даного публічно-правового спору суд виходить з наступних приписів законодавства. Положеннями ч.1 ст.102 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VІІ визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262), у разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Вказане положення дублюється й в п.10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 р. (в редакції, яка була чинною на час звільнення позивача) (далі - Постанова № 393), де зазначається, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Відповідно до п.3 Закону України "Про внесення змін до деяких законів щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 р. № 900 пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами такого змісту: "Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". Згідно п.14 Постанови № 393 (в редакції, яка була чинною на час звільнення позивача) одноразова та щорічна грошова допомога, передбачена пунктами 10 і 11 цієї постанови, виплачується Міністерством оборони, Міністерством надзвичайних ситуацій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв'язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною інспекцією техногенної безпеки, Державною службою з надзвичайних ситуацій та Управлінням державної охорони за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для їх утримання (за винятком випадків, передбачених абзацом другим цього пункту).

Відповідно до п.23 розд.І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року N 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за N 669/28799, поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Аналізуючи вказані законодавчі норми та встановлені обставини, суд зазначає, що дійсно, при звільненні позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги, проте слід зазначити наступне.

Як вже було зазначено вище, наказом ГУ НП в Миколаївській області від 08.12.2016 року № 340 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора-чергового Жовтневого відділення Корабельного відділу поліції на підставі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.11.2016 року (справа № 814/2101/16).

Тобто, позивача було поновлено на ту ж посаду, з якої він був формально звільнений.

Окрім цього суд зазначає, що одноразова грошова допомога при звільненні повинна мати одноразовий характер, оскільки соціально-економічна сутність даної допомоги полягає в підтриманні громадянина, в звязку з втратою робочого місця, яке є джерелом засобів для існування. Таким чином основною підставою для її виплати повинен бути саме факт припинення трудових правовідносин між працівником та роботодавцем.

Приймаючи до уваги те, що виплата одноразової грошової допомоги відбувається у разі звільнення зі служби, проте на час розгляду справи позивача вже поновлено на посаді та присуджено до стягнення з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу, суд приходить до висновку про відсутність фактичного припинення трудових відносин позивача з ГУ НП в Миколаївській області, що підтверджується наданими сторонами доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області не виплаченої одноразової грошової допомоги в сумі 31 752, 30 грн. задоволенню не підлягає.

Крім того, поновлення позивача на посаді не призводить до втрати права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у майбутньому.

Щодо позовної вимоги про середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає, що вона є похідною від вимоги про стягнення одноразової грошової допомоги, а тому також не підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 14, 70-72, 79, 86,128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області одноразову грошову допомогу в розмірі 31500 грн. та індексацію в сумі 252, 30 грн. та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні, а саме - з 20.09.2016 року по день ухвалення судового рішення, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 169, 35 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва