Справа № 803/1823/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Справа № 803/1823/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Борсук С.В., Козюри С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання недійсними рішення та картки відмови, зобов'язання вчинити дії та стягнення надмірно сплачених митних платежів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання недійсними рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2016 року №205000011/2016/000045/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2016/00012, зобов'язання Волинську митницю ДФС визнати розрахований декларантом і заявлений до митного оформлення рівень митної вартості транспортного засобу в сумі 7242,86 євро та стягнення надмірно сплачених митних платежів в сумі 15259,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на території Німеччини в компанії "Autohaus Pietsch" позивач придбав автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2012 року виготовлення, за ціною 7142,86 євро згідно рахунку №1334 від 29.08.2016 року, у зв'язку з чим для розмитнення даного товару 08.09.2016 року подав на митний пост "Луцьк" електронну митну декларацію №205070001/2016/002441 з доданими до неї документами.

Позивач зазначає, що в посадової особи митниці з невідомих причин виник сумнів щодо рівня заявленої митної вартості автомобіля, у зв'язку з чим в нього було витребувано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; митну декларацію країни відправлення товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. На виконання зазначених вимог позивач надав митному органу переклад рахунку №1334 від 29.08.2016 року та висновок експертного автотоварознавчого дослідження №960 про оцінку транспортного засобу від 15.09.2016 року. Позивач пояснює, що інші документи імпортером не надавались. Крім того, зазначає, що вказаний рахунок складений на фірмовому бланку продавця із зазначенням всіх реквізитів, а законодавство Європейського Союзу не передбачає на фірмових бланках проставлення печаток компаній, про що йому було повідомлено продавцем автомобіля. Вказує на те, що 23.08.2016 року оплатив продавцю аванс за даний автомобіль в розмірі 1000 євро та доплатив 6142,86 євро під час передання йому автомобіля.

Також ОСОБА_1 зазначає, що декларантом товару була обчислена митна вартість із врахуванням транспортних витрат з Німеччини до кордону України. Додатково вказує, що не може надати митну декларацію країни відправлення товару, оскільки підприємство-продавець не здійснює зовнішньоекономічну діяльність згідно договорів між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності і не акредитоване в митних органах Німеччини.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно визначено митну вартість автомобіля марки на рівні 9035,56 євро. Посадова особа митниці посилається на додаткове обладнання автомобіля, що не було враховано експертом, проте позивач вказує на те, що на момент продажу дане обладнання було присутнє в автомобілі.

Таким чином, позивач вважає, що Волинською митницею ДФС безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2016 року №205000011/2016/000045/2 та картку відмови у митному оформленні товару №205070001/2016/00012, а тому просить їх визнати недійсними та зобов'язати Волинську митницю ДФС визнати розрахований декларантом і заявлений до митного оформлення рівень митної вартості транспортного засобу в сумі 7242,86 євро, а також стягнути надмірно сплачені митні платежі в сумі 15259,59 грн.

В письмових запереченнях на адміністративний позов та додаткових поясненнях до них представник відповідача адміністративний позов не визнає з наступних підстав.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, а саме: «Легковий автомобіль: Volkswagen, модель PASSAT - 1 шт., бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2013, тип двигуна - дизельний, об'єм - 1968 см3, номер двигуна НОМЕР_2, потужність двигуна - 125 кВт., тип кузова - універсал, кузов НОМЕР_1, колір - сірий, пасажирський. Виробник «Volkswagen» DE» ОСОБА_1 подав митну декларацію №205070001/2016/002441 та комплект документів.

У зв'язку зі спрацюванням профілів ризику АСАУР декларанту було направлено електронне повідомлення про пред'явлення оригіналів документів, зазначених у гр.44 митної декларації та пред'явити товар для проведення митного огляду та цифрової фотозйомки. При цьому, під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що рахунок-фактура не відповідає вимогам п.1.2 ч.2 наказу №1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України». В результаті цього декларанту було направлено повідомлення про необхідність надання рахунку-фактури, засвідченої в установленому законом порядку, а також її переклад. Крім цього, документи, які були подані до митного оформлення не містили всіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару, а тому, враховуючи п.2.4 наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 року, митницею було запропоновано декларанту додатково надати: інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; митну декларацію країни відправлення; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

На виконання вимог митниці декларантом було надіслано лист від 15.09.2016 року №75, відповідно до якого декларантом було надано: переклад рахунку №1334 від 29.08.2016 року; висновок експертного автотоварознавчого дослідження №960 про оцінку транспортного засобу від 15.09.2016 року. При цьому, повідомлено, що інших витребуваних документів імпортером надаватись не буде.

Представник відповідача вказує на те, що декларантом не в повному обсязі виконано законні вимоги митниці та не надано всі витребувані документи, а саме: рахунок-фактуру, засвідчену в установленому законом порядку, платіжні документи, які дали б змогу підтвердити вартість товару та митну декларацію країни відправлення. У наданому висновку №960 від 15.09.2016 року експертом розраховано вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова НОМЕР_1, календарний рік виготовлення 2012, що ввозиться на митну територію України в сумі 6267,30 євро. Однак, експертом не враховано наявність додаткового обладнання: автоматична коробка передач, круїз контроль, подушки безпеки (2шт.). Крім того, у експертному висновку було вказано про несправність окремих деталей автомобіля, а також про необхідність їх заміни, проте підставою для зниження вартості транспортного засобу внаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов'язкове підтвердження даного факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України та в акті митного органу. Представник відповідача зазначає, що експертом також вказано, що автомобіль на ходу і його технічний стан відповідає строку експлуатації та пробігу, що також підтверджується актом про проведення огляду транспортного засобу №205020101/2016/100312 від 07.09.2016 року. У зв'язку з цим висновок експерта прийнятий до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації і носить консультаційний характер, та не може бути використаний для підтвердження вартості на вищевказаний товар.

Таким чином, представник відповідача вказує, що додатково надані декларантом документи не змогли усунути сумніви митниці щодо повноти та достовірності декларування вартості товару, що дало підставу закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений статтею 57 Митного кодексу України (далі - МК України).

У зв'язку з цим митницею 16.09.2016 року було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2016/000045/2 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2016/00012, а митну вартість було визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в каталозі "by Schwacke 2016 PKW-D 9/2016" (ст.2848) та відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159. Митна вартість автомобіля була визначена з врахуванням наявного додаткового обладнання та становить 9035,56 євро.

Представник відповідача звертає увагу на те, що товар було випущено у вільний обіг за митною декларацією №205070001/2016/002493 від 16.09.2016 року без надання гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України. Вважає, що позивач не скористався правом на випуск товару у вільний обіг шляхом надання гарантії, що однозначно свідчить про згоду позивача з визначеною митницею митною вартістю товару, а тому грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків не підлягає оскарженню.

Щодо позовних вимог про повернення надміру сплачених платежів представник відповідача зазначає, що ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статтях 301 МК України, 43 Податкового кодексу України та 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, визначений та затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, а даний Порядок не передбачає стягнення цих коштів за рішенням суду. Таким чином, вимоги позивача про повернення надмірно сплачених митних платежів в сумі 15259,59 грн. є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного представник відповідача вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, та просили відмовити у його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивачем на підставі рахунку-фактури від 29.08.2016 року №1334 було придбано в компанії "Autohaus Pietsch" автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT Variant 2.0 TDI Comfortline, кузов НОМЕР_1, тип кузова - універсал, 2012 року виготовлення, потужність двигуна - 125 кВт., пробіг - 244059 км., за ціною 7142,86 євро (а.с.33-34).

08.09.2016 року для митного оформлення вказаного товару представником позивача було подано на митний пост "Луцьк" Волинської митниці ДФС митну декларацію від 08.09.2016 року №205070001/2016/002441 (а.с.30-31) та документи, що підтверджують заявлену митну вартість, про що зазначено в графі 44 митної декларації.

В графах 12, 45 зазначеної митної декларації позивачем було вказано митну вартість, визначену за ціною контракту, а також враховано витрати на транспортування товару відповідно до розрахунку витрат на переміщення автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT № кузова НОМЕР_1 по маршруту Мелле (Німеччина) - п/п Ягодин (Україна) (а.с.36).

Відповідно до графи 42 митної декларації від 08.09.2016 року №205070001/2016/002441 вказана ціна товару становить 7142,86 євро.

16.09.2016 року Волинською митницею ДФС позивачу було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2016/000045/2 (а.с.10), а також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2016/00012 (а.с.41-42).

Згідно з графою 30 рішення про коригування митної вартості товару від 16.09.2016 року №205000011/2016/000045/2 митним органом було визначено вартість за одиницю вищенаведеного товару відповідно в розмірі 9035,56 євро, замість 7242,86 євро, визначену декларантом.

У графі 33 оскаржуваного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. Під мас здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що рахунок-фактура не відповідає вимогам п.1.2 наказу ДМСУ від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України»: «документи, що підтверджують право власності на ТЗ: 1) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання чи консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо; 2) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, (чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів».

Декларанту було запропоновано надати наступні документи: рахунок-фактуру, засвідчену в установленому законом порядку, а також переклад рахунка-фактури; інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; митну декларацію країни відправлення товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

На виконання цього представник позивача надав митниці переклад рахунку №1334 від 29.08.2016 року (а.с.34) та висновок експертного автотоварознавчого дослідження №960 про оцінку транспортного засобу від 15 вересня 2016 року з додатками (а.с.14-29).

В рішенні вказано, що декларантом було надано витребувані митницею документи не в повному обсязі, а саме не подано рахунок-фактуру, засвідчену в установленому законом порядку; платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; митну декларацію країни відправлення товару. Про що повідомлено листом №75 від 15.09.2016 року (а.с.40).

Крім того, відповідачем зазначено, що у наданому висновку №960 від 15.09.2016 року експертом розраховано вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова НОМЕР_1, календарний рік виготовлення 2012, що ввозиться на митну територію України в сумі 6267,30 євро. Проте експертом не ураховано наявність додаткового обладнання: автоматична коробка передач, круїз контроль, подушки безпеки (2 шт.) У розділі «дослідження» експерт зазначає наступне: «Досліджуваний автомобіль номер кузова НОМЕР_1, було перевірено і продіагностовано спеціалістом з ПАТ "Волинь-Авто". Після комп'ютерної діагностики згідно наряду замовлення №SZ00000805/SH000000766 від 15.09.2016 року було встановлено несправність та необхідність заміни розходоміра двигуна, електронного блоку рульової системи, а також необхідність дефектування електроніки двигуна. На підтвердження вищевказаного експертом надана ремонтна калькуляція №960 від 15.09.2016 року на суму 2711,70 євро. Експертом також зазначено що автомобіль на ходу і його технічний стан відповідає строку експлуатації та пробігу. Відповідно до акту про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів №205020101/2016/100312 від 07.09.2016 року на момент перетину кордону України зафіксовано, що транспортний засіб на ходу, тобто функціонально справний.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів №142/5/2092 від 24.11.2003 року: « 7.35.9 Підставою для зниження вартості ДТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов'язкове підтвердження даного факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (у декларації, документах на придбання ДТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення ДТЗ до митного кордону України) та в акті митного огляду.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначає, що дані наведені у експертному висновку прийняті до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації і носять консультаційний характер, та не можуть бути використані для підтвердження вартості на вищевказаний товар.

У зв'язку з цим відповідач митну вартість визначив за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в каталозі "by Schwacke 2016 PKW-D 9/2016" (ст.2848) та відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159. Рівень митної вартості з врахуванням наявного додаткового обладнання був встановлений в розмірі 9035,56 євро.

Крім того, Волинською митницею ДФС було винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2016/00012, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: у зв'язку з прийняттям рішення щодо коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2016 року №205000011/2016/000045/2, а також роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №205000011/2016/000045/2 від 16.09.2016 року (а.с.41-42).

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень, з огляду на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року №4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої - дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Судом встановлено, що зазначений товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №205070001/2016/002493 від 16.09.2016 року (а.с.125-126) без надання гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України, про що свідчить незаповнена графа 48 «Відстрочення платежів» цієї декларації, тобто декларант не скористався таким правом, водночас суд зазначає, що це не вказує на погодження позивачем із визначеною митницею митною вартістю товару в оскаржуваному рішення та можливості його оскаржувати в майбутньому у судовому порядку.

Частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч.9 ст.58 МК України).

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом (за ціною контракту) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На думку суду, декларант підтвердив заявлену митну вартість товару, а надані ним документи не містять розбіжностей. Крім того, під час судового розгляду справи позивачем було надано рахунок-фактуру компанії "Autohaus Pietsch" №1334 від 29.08.2016 року, яка оформлена на відповідному бланку, завірена печаткою підприємства-продавця товару та відповідає вимогам наказу ДМСУ від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України». Зазначене усуває сумніви в її походженні та достовірності зазначених в ній відомостей. Також Волинській митниці ДФС був наданий переклад рахунку-фактури.

На підтвердження платіжних документів декларантом було надано чек про оплату авансового платежу від 23.08.2016 року на суму 1000 євро, із зазначенням повної вартості товару (а.с.35). З тексту рахунку-фактури №1334 від 29.08.2016 року слідує, що до проведення повної оплати вартості товару, товар залишається власністю продавця, а оплата здійснюється після отримання рахунку-фактури без будь-яких відрахувань.

Крім того, на вимогу митного органу декларант надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження №960 про оцінку транспортного засобу від 15 вересня 2016 року (а.с.14-23). Відповідно до цього висновку вартість автомобіля Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_1, що ввозиться на митну територію України, на момент огляду складає 6267,30 євро. Під час здійснення оцінки транспортного засобу експертом було використано комп'ютерну діагностику автомобіля, замовлену в ТОВ "Автоцентр Захід". Згідно з нарядом-замовлення №SZ00000805/SH000000766 від 15.09.2016 року було встановлено несправність та необхідність заміни розходоміра двигуна, електронного блоку рульової системи, а також необхідність дефектування електроніки двигуна. На підтвердження вищевказаного експертом надана ремонтна калькуляція №960 від 15.09.2016 року на суму 2711,70 євро (а.с.24-28). Проте, такі несправності не були встановлені актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/100312 від 07.09.2016 року (а.с.99-102). Актом огляду встановлено пошкодження переднього бамперу, лакофарбового покриття, потертості скла вітрового, потьмяніння хромового покриття деталей, забруднення оббивки салону та сидінь, сліди підтікання оливи на двигуні.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначає, що експертом вказано, що автомобіль на ходу і його технічний стан відповідає експлуатації та пробігу, а підставою для зниження вартості ДТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов'язкове підтвердження даного факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України та в акті митного огляду. Проте, суд звертає увагу на те, що факт перебування автомобіля на ходу не заперечується сторонами, однак необхідність заміни окремих деталей на автомобілі внаслідок їх зношення не є аварійними пошкодженнями та не є розукомплектуванням автомобіля, а тому не вказано декларантом у супровідних документах на момент перетину митного кордону України та в акті митного огляду. Водночас, необхідність заміни таких деталей впливає на ринкову вартість транспортного засобу.

Також відповідач в рішенні про коригування митної вартості товарів вказує на те, що експертом під час розрахунку вартості автомобіля не було враховано додаткового обладнання: автоматичної коробки передач, круїзу контролю, подушок безпеки (2 шт.), однак наявність автоматичної коробки передач не можна вважати додатковим обладнанням, оскільки вона входить до складу агрегату трансмісії автомобіля, що є одним з основних механізмів транспортного засобу. Крім того, наявність круїзу контролю та подушок безпеки в автомобілі марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT Variant 2.0 TDI Comfortline відповідають його комплектації, а саме «Comfortline».

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Однак, такі додаткові документи надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності у декларанта.

Відсутність таких додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Судом встановлено, що декларантом не було подано митному органу митну декларацію країни відправлення, проте позивач зазнає, що такий документ в нього відсутній, оскільки продавець товару не здійснює зовнішньоекономічну діяльність згідно з договорами між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності і не акредитований в митних органах Німеччини. Крім того, транспортування придбаного автомобіля на митну територію України здійснювалось позивачем особисто за власний рахунок.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, наданих позивачем документів достатньо для визначення митної вартості товару, автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова НОМЕР_1, календарний рік виготовлення 2012, за першим методом, тобто за ціною договору (контракту) відповідно до довідки-рахунка №1334 від 29.08.2016 року.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано заявлену митну вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, номер кузова НОМЕР_1, календарний рік виготовлення 2012, а тому рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2016 року №205000011/2016/000045/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2016/00012, з урахуванням повноважень суду при вирішенні справи, визначених статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Волинську митницю ДФС визнати розрахований декларантом і заявлений до митного оформлення рівень митної вартості транспортного засобу в сумі 7242,86 євро та стягнення надмірно сплачених митних платежів в сумі 15259,59 грн., то вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 301 МК України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення (затверджений наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за №1097/14364) та Порядком взаємодії (затверджений наказом Державної митної служби України Державного казначейства України від 20 липня 2007 року №611/147 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за №1095/14362), на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

При цьому за Порядком взаємодії основною умовою повернення коштів є обов'язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд України від 15 квітня 2014 року у справі №21-21а14.

Крім того, у постанові від 7 вересня 2012 року (справа № 21-242а12) Верховний Суд України висловив таку правову позицію: аналіз статті 266 МК України, а також положень Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року №339, та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2006 року №1766, дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості. З урахуванням наведеного, суд, постановляючи рішення про стягнення надмірно сплачених митних платежів та зобов'язання відповідача здійснити розмитнення товару на підставі вартості, визначеної декларантом, фактично визначає митну вартість ввезеного товару, чим підміняє митний орган.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частин першої, третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1102,40 грн., сплачений відповідно до квитанцій від 14 грудня 2016 року №36, від 22 грудня 2016 року №32.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці ДФС від 16 вересня 2016 року №205000011/2016/000045/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070001/2016/00012.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 27 січня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук