Справа № 363/201/16-а
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"19" січня 2017 р. Справа № 363/201/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., при секретарі Кашоїді М.Ю. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що її батько ОСОБА_2, загинув 18.02.2014 року внаслідок поранень, отриманих під час участі у масових акціях громадського протесту, що відбувалися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року. Вона з 19.03.2013 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шести річного віку. Вказала, що сина виховує одна, оскільки з його батьком вони розлучилися у 2012 році. Аліментів від батька дитини не отримує. На момент смерті батька, вона та її дитина перебували на його утриманні, оскільки вона не мала жодного власного доходу. Вона звернулась до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області з проханням видати їй довідку про факт її перебування та сина на утриманні у померлого ОСОБА_2 станом на 18.02.2014 року. З наданої відповіді Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області їй було повідомлено про неможливість встановлення вказаного факту селищною радою та порекомендовано звернутись до суду. У звязку з відмовою Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту про перебування на утриманні, та ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області 19.10.2015 року їй було відмовлено у відкритті провадження у звязку з наявністю спору про право. В той же час 03.04.2014 року вона звернулась до УСЗН Вишгородської РДА Київської області з проханням виплатити їй та її сину одноразову грошову допомогу, передбачену постановами КМУ від 28.03.2014 року за № 76 та від 11.02.2015 року за № 51, на яке отримала відповідь 21.07.2015 року № 1929 якою їй було відмовлено у отриманні зазначеної грошової допомоги у звязку з тим, що вона нібито не належить до членів сімї загиблого ОСОБА_2 З вказаною відповіддю вона не погоджується, та просить суд визнати протиправним рішення УСЗН Вишгородської РДА Київської області від 21.07.2015 року № 1929, зобовязати УСЗН Вишгородської РДА Київської області визнати її та її сина ОСОБА_3 членами сімї ОСОБА_2, які перебували на його утриманні станом на 18.02.2014 року , виплатити їй та її сину грошову допомогу, передбачену постановами КМУ від 28.03.2014 року за № 76 та від 11.02.2015 року за № 51.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити та пояснили, що з листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 09.04.2015 року за № 02-35/1059 підтверджено, що згідно законодавства ОСОБА_1 та її син мали право на отримання допомоги, як члени сімї загиблого, які перебували на утриманні ОСОБА_2 Також даним листом було підтверджено, що відповідач не мав права виплачувати всю суму допомоги ОСОБА_6 без згоди на це ОСОБА_1 Фактично позивач та її син та померлий ОСОБА_2 на момент смерті останнього складали одну сімю, вели спільне господарство, а позивач та її син перебували на утриманні ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач підтримала позовну вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача УСЗН Вишгородської РДА Київської області ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд відмовити у задоволення позову, надавши заперечення на позов та пояснила, що 03.04.2015 року до УСЗН Вишгородської РДА Київської області звернулась ОСОБА_1 для виплати їй та її сину ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях» та постановою КМУ від 28.03.2014 року за № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб , смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік». Позивач є дочкою ОСОБА_2 ОСОБА_8 Сотні, який загинув 18.02.2014 року. Вказана допомога, яку позивачка просила виплатити їй, 27.05.2014 року була виплачена ОСОБА_6 матері ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є неповнолітньою дочкою померлого, яка була зареєстрована та проживала разом з померлим за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Горького, 6, яка надала всі необхідні документи для зазначеної допомоги. При усному зверненні позивача з вказаного питання у 2014 році, їй була надана консультація. Щодо правомірності виплати одноразової зазначеної грошової допомоги, позивачу ОСОБА_1 та її сину управління звернулось за розясненнями до департаменту соціального захисту населення КОДА, а департамент в свою чергу направив документи до Міністерства соціальної політики України. З відповіді департаменту соціального захисту населення КОДА було встановлено, що позивачка - дочка загиблого під час масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік ОСОБА_2, щодо виплати їй одноразової грошової допомоги членів сімей осіб , смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік та з урахуванням листа Міністерства соціальної політики України від 09.07.2015 року за № 989/5/75-15 було повідомлено, що ОСОБА_1 не має права на отримання допомоги відповідно до постанови КМУ № 51 від 11.02.2015 року, оскільки вона не належить до членів сімї загиблого, а за допомогою звернулась ОСОБА_9 на малолітню дочку загиблого ОСОБА_6

Представник третьої особи Димерської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову ОСОБА_1, просив суд відмовити в задоволенні її позову, оскільки на час смерті чоловіка ОСОБА_6 позивач та її неповнолітній син не були членами сімї померлого, не проживали за однією адресою, не вели спільний побут, а на утриманні ОСОБА_2 була його неповнолітня дочка ОСОБА_6 в інтересах якої ОСОБА_6 подавала заяву на отримання допомоги відповідно до постанови КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях», у результаті чого її і отримала, надавши для цього необхідний пакет документів.

Третя особа ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову ОСОБА_1, просила суд відмовити в задоволенні її позову, та підтримала пояснення її представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є рідною дочкою померлого ОСОБА_2, який загинув 18 лютого 2014 року внаслідок поранень, отриманих під час участі у масових акціях громадського протесту, що відбувалися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року (а.с. 9,11).

14.02.2009 року позивач у справі ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 076504 (а.с. 12).

Від вказаного шлюбу 29 вересня 20009 року ОСОБА_1 позивач у справі народила сина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 136542 (а.с. 10).

З довідки КРД АТ «ОСОБА_12 Аваль» від 28.10.2013 року за № 34-16-0-00/09/3049 та наказу ПАТ«ОСОБА_12 Аваль» від 13.09.2013 року № 4625 к, видно, що позивачка ОСОБА_1 з 05.10.2012 року по теперішній час працює на посаді старшого касира Димерського відділення в АТ «ОСОБА_12 Аваль» та з 19.03.2013 року по 19.03.2014 рік знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку (а.с. 18).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 12.11.2012 року шлюб між позивачем та ОСОБА_11 було розірвано (а.с. 13).

19.02.2015 року позивач у справі ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 175260 (а.с. 14).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 24.05.2013 року ОСОБА_11 зобовязано сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 з 22.02.2013 року до повноліття дитини, тобто 29.09.2027 року (а.с. 15).

З довідки про неотримання аліментів від 27.01.2015 року № 766 Держинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції видно, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2013 року не виконується, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1 000 грн. не виплачуються (а.с. 16).

З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_14 позивач у справі та її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).

Актом депутата Димерської селищної ради ОСОБА_15 про підтвердження факту перебування ОСОБА_14 позивачки у справі, та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_2 від 01.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_14 позивач у справі, та її неповнолітній син ОСОБА_3Є станом на 18.02.2014 року перебували на матеріальному утриманні ОСОБА_2 (а.с. 21).

15.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області з заявою про видачу їй довідки про факт перебування її та її сина на утриманні у її батька ОСОБА_2, станом на 18.02.2014 року (а.с. 22).

Листом від 24.04.2015 року № 241/02-10 Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області надала відповідь позивачу відповідно до якої рекомендувала їй звернутись до суду з заявою про встановлення юридичного факту (а.с. 23).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.10.2015 року позивачу було відмовлено у відкритті провадження за її заявою про встановлення факту перебування на утриманні, у звязку з тим, що є спір про право (а.с. 24-27).

03.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до УСЗН Вишгородської РДА Київської області з заявою для виплати їй та її сину ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях» та постановою КМУ від 28.03.2014 року за № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб , смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік» (а.с. 47).

Листом від 21.07.2015 року за № 1929 УСЗН Вишгородської РДА Київської області надало відповідь позивачу про те, що згідно відповіді Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації від 20.07.2015 року № 02-35/2158 і Міністерства соціальної політики України від 09.07.2015 року № 989/5/75/-15 вона не має права на отримання вказаної допомоги, оскільки не належить до членів сімї загиблого (а.с. 28, 48-54).

З заяви ОСОБА_6 № 680 від 26.05.2014 року видно, що остання звернулась до УСЗН Вишгородської РДА Київської області з відповідною заявою про призначення одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях» та постановою КМУ від 28.03.2014 року за № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб , смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік» (а.с. 65).

Рішенням УСЗН Вишгородської РДА Київської області від 27.05.2014 року № 680 було призначено ОСОБА_6 одноразову грошову допомогу відповідно до постанови КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях» та постанови КМУ від 28.03.2014 року за № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб , смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік» (а.с. 66).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей» (ділі Закону № 75-VIII) постраждалі учасники масових акцій громадського протесту в Україні, що розпочалися 21 листопада 2013 року, члени сімей загиблих учасників масових акцій громадського протесту в Україні, що розпочалися 21 листопада 2013 року, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом. Порядок призначення і виплати державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей і перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Статтею 5 даного Закону передбачено, що покриття витрат на виплату державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей здійснюється із резервного фонду Державного бюджету України на відповідний рік.

Згідно прикінцевих положень даного Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону необхідно ухвалити порядок призначення і виплати державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей і перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом .

Відповідно до постанови КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях» членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р., осіб, яким посмертно присвоєно звання ОСОБА_8 України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції гідності, встановлено допомогу у 100-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2015 р., у порядку, затвердженому відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2014 р. № 76 Про соціальний захист членів сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 року.

Відповідно допостанови КМУ від 28.03.2014 року за № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік» виплата одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р., а також осіб, яким посмертно присвоєно звання ОСОБА_8 України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції гідності (далі - масові акції громадського протесту), становить 100-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на час виплати цієї суми.

За приписами ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Субєктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники.

Цей факт може бути встановлений судом у разі відсутності документа про його підтвердження, виданого органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, виконкомами сільських і селищних рад, іншими організаціями, чи в разі відмови у його видачі та при одержанні документа, що не підтверджує факт перебування громадянина на утриманні. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач зверталась до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту перебування її та її неповнолітнього сина на утриманні у ОСОБА_2, та ухвалою суду позивачу було відмовлено у відкритті провадження, оскільки є спір про право на отримання пільг. Під час розгляду справи, ОСОБА_1 було повідомлено суд, що з відповідною позовною заявою вона до суду в порядку ЦПК України не зверталась.

З'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов до висновків про відсутність наявності правових підстав для задоволення вказаного адміністративного позову, оскільки позивачем не доведено наявність фактичних даних, які б свідчили про утримання її та її неповнолітньої дитини на утриманні ОСОБА_2 на день його смерті, заявлені вимоги ОСОБА_1 є передчасними, оскільки не було встановлено юридичного факту родинних відносин та перебування її та її неповнолітньої дитини на утриманні ОСОБА_2 на день його смерті.

Крім того, враховуючи те, що законом та постановами КМУ чітко регламентовано процедуру виплату зазначеної одноразової грошової допомоги членів сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, яка була дотримана у відповідності до вимог чинного законодавства та виплачена ОСОБА_6, а тому в задоволенні адміністративного позову, слід відмовити.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 11, 12, 17, 18, 41, 71, 158-163 КАС України, постановою КМУ від 28.03.2014 року за № 76 «Про соціальний захист членів сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік», постановою КМУ від 11.02.2015 року № 51 «Про виплату у 2015 році одноразової грошової допомоги членам сімей осіб, смерть яких повязана з участю в масових акціях громадського протесту, що відбулися у період з 21.11.2013 року по 21.02.2014 рік, та особам які отримали тяжкі тілесні ушкодження під час участі у зазначених акціях»,-

П О С Т АН О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Київської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом дестяи днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Б. Баличева