Справа № 188/1564/16-а
Суддя: Полубан М. П.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/1564/16-а
Провадження № 2-а/188/6/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Петропавлівський районний суду Дніпропетровської області

у складі :

головуючого судді Полубан М.П. ,

при секретарі Філіповій В.С.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що він є учасником бойових дій відповідно до посвідчення , копію якого додає до позову , має право на пільги згідно ЗУ " Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту " № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р.

В 2016 р. центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Дніпропетровській області Петропавлівського районного управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської РДА йому нараховано та виплачено разову грошову допомогу у розмірі 920 грн. , що підтверджується відповіддю відповідача від 26.10.2016 р. № 2873/2-2016 р.

Позивач вважає , що дії відповідача щодо даної виплати є протиправними та посилається на слідуючи норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України №3551-12 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому, як учаснику бойових дій, належить право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня 2016 року у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Такий розмір одноразової грошової допомоги, регламентовано також і в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-6 «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/ 2008, яким було визнано такою, що не відповідає Конституції України норма, яка обмежувалася виплатою у розмірі за постановою Кабінету Міністрів України та визначалась в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

В позові позивач зазначає, що на момент виникнення спірних відносин, а саме , у 2016 році, діяла саме редакція ч.5 ст.12 цього Закону до 22.05.2008 року. З огляду на це, сума отриманої ним грошової допомоги 05.06.2016р. в розмірі 920 грн., як учаснику бойових дій, є значно меншою ніж та, яку відповідач мав виплатити у відповідності до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином , він повинен отримати у 2016 р. 5650 грн. разової грошової допомоги. Однак , у 2016 р. він отримав лише 920 грн. , тобто недоплата за 2016 р. становить 4730 грн.

Просить суд :

1. - прийняти позов до розгляду .

2. - визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської РДА щодо перерахунку 4730 грн. щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого ст. 12 ЗУ " Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту " за 2016 рік протиправною .

3.- зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської РДА здійснити перерахунок , нарахувати і виплатити ОСОБА_2 4730 ( чотири тисячі сімсот тридцять ) грн. щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 р. відповідно до ст. 12 ЗУ " Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту " у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком , виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком , визначеної частиною 1 ст. 28 ЗУ " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та ст. 7 ЗУ " Про Державний бюджет України на 2016 р. " на момент проведених виплат , з урахуванням раніше виплачених сум.

Сторони в судове засідання не з"явилися .

Позивач в своїй заяві просить суд справу заслухати без його участі. Позов підтримує та просить його задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в своїй заяві від 20.01.2017 р. просить суд справу розглянути у його відсутність.

Позов не визнає. На підтвердження та обгрунтованості надіслав на адресу суду письмове заперечення проти позову, в якому просив відмовити в позові у зв'язку з його безпідставністю , при цьому посилається на норми ст. 12 з" " Про Статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту " , ЗУ " Про Державний бюджет України на 2016 р. " та ст. 4 Бюджетного кодексу України .

Крім того , зазначає , що виплата відбулася в повній мірі в порядку та спосіб визначений чинним законодавством, а саме розмірі визначеному постановою КМ України, також зазначив , що Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації не є виконавцем бюджетної програми щодо виплат щорічної грошової допомоги до 5 травня оскільки не має відповідних кошторисних призначень та рахунків у відділенні Державної казначейської установи, відкритих для здійснення таких виплат, працівники управління мають лише доступ до перегляду електронної бази програмного комплексу АСОПД,в якому формується призначення та виплата усіх видів соціальної допомоги.

Суд ухвали справу розглянути без участі сторін .

Частиною четвертою ст. 128 КАСУ встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Оскільки відповідач був повідомлений належним чином, справу слід вирішувати на підставі наявних в ній доказів за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача в своєму письмовому запереченні просить суд на підставі ст. 71 КАСУ в задоволені позову відмовити .

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, спір виник з приводу неправомірності дій відповідача щодо виплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого ст. 12 ЗУ " Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту " , тобто у розмірі 5650 грн.

Судом встановлено, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій та має право на пільги встановленні законодавством України .

Даний факт підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого12.06.2015 р. Військовим комісаром Петропавлівського ОРВК .

Згідно копії листа відповідача № 2873/2-2016 від 26.10.2016 року, вбачається , що Петропавлівське управління соціального захисту населення не виконує одноразову грошову допомогу ветеранам війни до 5 травня. Спеціалісти Управління в роботі користуються відомостями про нарахування та виплату допомоги з бази даних АСОПД : по о/р № 9002751 позивачу виплачено у квітні 2016 р.920 грн. даного виду допомоги .

Звертаючись до суду з даним позовом позивач виходив з того, що для визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році , необхідно керуватись статтею 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою встановлено, що до 5 травня учасникам бойових дій, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а не Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.16р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою учаснику бойових дій в 2016 році передбачено до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі 920 грн.

Суд не погоджується з такими доводами та обгрунтуваннями позовних вимог , виходячи з наступного.

Частиною 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93р. №3551-ХІІ (надалі Закон №3551-ХІІ) передбачалось, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п'яту було викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

У подальшому, зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Закон № 79-VІІІ нечинним чи неконституційним не визнавався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень.

У рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції' на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачу у розмірі 920 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Враховуючи викладене, у відповідача не було правових підстав для нарахування щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу одноразової грошової допомоги до 5-го травня у розмірі 920 грн., у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову.

Щодо посилань позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 10.02.16р. (справа № 21-6508а15), суд звертає увагу, що правовідносини, з приводу яких висловив свою позицію Верховний Суд України у даній постанові, виникли у квітні 2014 року, за інших фактичних обставин.

Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 ст. 94 КАСУ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М. П. Полубан