Справа № 815/2176/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/2176/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Стеценко О.О.,

судді Потоцької Н.В.,

судді Стефанова С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів Державна податкова інспекція у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області, про скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1М.) з адміністративним позовом (т.1 а.с. 4-11) до Державної фіскальної служби України (далі Відповідач-1, або ДФС України), Головного управління ДФС в Одеській області (далі Відповідач-2, або ГУ ДФС в Одеській області), третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів Державна податкова інспекція у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області (далі Третя особа, або ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області), в якому Позивач просив: скасувати пункт 2.1.1 наказу ДФС України № 286 від 07.04.2016 року, яким Позивачу, начальнику ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області, оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи i контролю; скасувати наказ ГУ ДФС в Одеській області № 31-ф від 26.04.2016 року в частині припинення виплати надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років начальнику ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 за квітень 2016 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що п. 2.1.1 наказу ДФС України № 286 від 07.04.2016 року йому, начальнику ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області, оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи i контролю, що призвело до невиконання у лютому 2016 року індикативних показників з ПДВ (90%), єдиного податку з юридичних осіб третьої групи (71,8%), військового збору (95,4%), єдиного внеску (95,5%), чим порушено вимоги наказів ГУ ДФС в Одеській області № 66 від 16.01.2016 року «Про індикативні показники доходів на І квартал 2016 року» та № 169 від 10.02.2016 року «Про уточнення індикативних показників доходів на І квартал 2016 року», не відпрацьовано станом на 01.03.2016 року 3,5 млн. грн. сформованого протягом 2015 року схемного кредиту підприємствами «вигодонабувачами» м. Южного та зустрічними транзитерами інших регіонів, чим порушено вимоги наказу ДФС України № 543. Позивач вважає, що порушення, що ставляться йому у провину не ґрунтуються на положеннях нормативно-правових актів органів ДФС України. Як зазначив Позивач, наказами ГУ ДФС в Одеській області затверджено узагальненні індикативні показники за I квартал 2016 року та не затверджувались помісячні індикативні показники за січень, лютий, березень І кварталу 2016 року, проте його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неповне виконання індикативних показників у лютому, тобто в одному місяці I кварталу 2016 року. Позивач вказав на те, що подання ГУ ДФС в Одеській області про притягнення його до дисциплінарної відповідальності складено 11.03.2016 року, тобто до закінчення І кварталу 2016 року та отримання зведених показників за січень, лютий i березень 2016 року. За таких обставин, на думку Позивача, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання індикативних показників за один місяць лютий 2016 року, тобто за невиконання показників, які не передбачені нормативно-правовими актами ДФС України. Позивач зазначив, що згідно Додатку № 1 наказу ГУ ДФС в Одеській області № 33-ф від 26.04.2016 року «Інформація щодо виконання індикативних показників доходів загального фонду Державного бюджету України, визначених наказами ДФС № 20 від 13.01.2016 року, № 100 від 04.02.2016 року, № 306 від 12.04.2016 року» у січні-березні та березні 2016 року (станом на 01.04.2016 року) виконання індикативних показників ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області склало 147,3%, тобто один із найбільших показників по Одеській області. Позивач вказав, що незважаючи на те, що у I кварталі 2016 року ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області виконано надходження до бюджету понад затвердженої норми, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неповне виконання окремих індикативних показників вибірково, саме у лютому 2016 року. Позивач наголосив на тому, що із оскаржуваного наказу незрозуміло, які дії або бездіяльність ним допущено в процесі організації i проведення багатоступінчатої, комплексної процедури відпрацювання податкових ризиків з ПДВ. На думку Позивача, приймаючи рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення ДФС безпідставно не прийняла до уваги його пояснення та порушила строки для накладення дисциплінарного стягнення. Крім того, Позивач зазначив, що на підставі наказу № 286 від 07.04.2016 року ГУ ДФС в Одеській області був прийнятий наказ № 31-ф від 26.04.2016 року, яким Позивачу припинено виплату надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, який, на думку Позивача, також є незаконним з наведених підстав.

В судове засідання, призначене на 17.01.2017 року, представник Позивача не зявився, подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження (т.2 а.с.18).

В судовому засіданні 17.01.2016 року представник Відповідачів заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні з підстав, вказаних у письмових запереченнях на адміністративний позов (т.1 а.с.183-185), в яких зазначив, що 07.04.2016 року ДФС України був прийнятий наказ № 286 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у лютому 2016 року», пунктом 2.1.1 наказової частини якого Позивачу за неналежне виконання службових обовязків, організацію роботи і контролю було оголошено догану за порушення наказу ДФС України № 543, з урахуванням вимог ст.ст. 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Представник Відповідачів вказав, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення було подання ГУ ДФС в Одеській області № 1094/8/15-32-01-01-08 від 11.03.2016 року та пояснення ОСОБА_1 від 10.03.2016 року. При цьому, як зазначив представник Відповідачів, подання ГУ ДФС в Одеській області № 1094/8/15-32-01-01-08 від 11.03.2016 року було підготовлено та направлено на підставі листів структурних підрозділів щодо невиконання своїх службових обовязків Позивачем. Так, представник Відповідачів зазначив, що, зокрема, згідно подання управління погашення боргу ГУ ДФС в Одеській області ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області не забезпечено виконання індикативного показника надходжень за рахунок реалізації безхазяйного майна, з передачі на реалізацію майна боржника, яке перебуває у податковій заставі, допущено перевищення встановлених на 01.03.2016 року граничних рівнів загальної суми податкового боргу, зростання недоїмки з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Також, представник Відповідачів вказав, що згідно службової записки управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області № 13/11/15-32-13-04-17 від 09.03.2016 року було визначено, що на незадовільному рівні було організовано роботу з питань контролю за адмініструванням військового збору, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, по збору податку на додану вартість, по єдиному податку з юридичних осіб, що призвело до невиконання індикативних показників з цих податків доведених наказом ДФС України № 100 від 04.02.2016 року та наказу ГУ ДФС в Одеській області № 169 від 10.02.2016 року. Що стосується тверджень Позивача про порушення строків застосування дисциплінарного стягнення, представник Відповідачів вказав на їх безпідставність, посилаючись на те, що правопорушення було скоєно Позивачем у лютому 2016 року та про нього стало відомо уповноваженому органу лише 12.03.2016 року, а наказ відповідно був прийнятий 26.04.2016 року. За викладених обставин, представник Відповідачів вказав на те, що останні діяли на підставі та в рамках діючого законодавства і ніяким чином не порушило права Позивача.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника до судового засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась, письмових пояснень та свого ставлення до предмету позову не надала. Судом визнано неявку Третьої особи неповажною, та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства в України (далі КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи заяву представника Позивача, неявку в судове засідання третьої особи, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідачів, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Наказом ДФС України № 3064-о від 29.09.2015 року, який оголошений наказом ГУ ДФС в Одеській області № 419-о від 29.09.2015 року, Позивача в порядку переведення призначено на посаду начальника ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області.

07.04.2016 року ДФС України прийнятий наказ № 286, пп. 2.1.1 п. 2.1 якого Позивачу оголошено догану за: неналежні виконання службових обов'язків, організацію роботи i контролю, що призвело до невиконання у лютому 2016 року індикативних показників з ПДВ (90%), єдиного податку з юридичних осіб третьої групи (71,8%), військового збору (95,4%), єдиного внеску (95,5%), чим порушеного вимоги наказів ГУ ДФС в Одеській області №№ 66, 169; невідпрацювання станом на 01.03.2016 року 3,5 млн. грн. сформованого протягом 2015 року схемного кредиту підприємствам «вигодонабувачами» м. Южного та зустрічними «транзитерами» інших регіонів, чим порушено вимоги наказу ДФС України № 543 (т.1 а.с.165-171).

За змістом вказаного наказу підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності стало подання ГУ ДФС в Одеській області № 1094/8/15-32-01-01-08 від 11.03.2016 року, а також пояснення ОСОБА_1 від 10.03.2016 року.

Як вбачається з подання ГУ ДФС в Одеській області № 1094/8/15-32-01-01-08 від 11.03.2016 року (т.1 а.с.162-164), у цьому поданні в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області викладено пропозицію голові ДФС України розглянути питання щодо оголошення догани на підставі ст.ст. 147, 148, 149 КЗпП України начальнику ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 за неналежний рівень організації роботи, що призвело до порушення вимог наказів ДФС України № 20 від 13.01.2016 року «Про індикативні показники доходів за І квартал 2016 року» та № 100 від 04.02.2016 року «Про уточнення індикативних показників доходів на І квартал 2016 року» і відповідних наказів ГУ ДФС в Одеській області № 66 від 16.01.2016 року «Про індикативні показники доходів на І квартал 2016 року» та № 169 від 10.02.2016 року «Про уточнення індикативних показників доходів на І квартал 2016 року» в частині виконання доведених індикативних показників податку на додану вартість до Загального фонду Державного бюджету, єдиного податку з юридичних осіб третьої групи до місцевих бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, військового збору, реалізацію безхазяйного майна до місцевого бюджету, з передачі на реалізацію майна боржників, яке перебуває у податковій заставі, неефективної організації роботи щодо відпрацювання на першому етапі податкових ризиків ранньої податкової діагностики в межах наказу ДФС України № 543 від 28.07.2015 року «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ», допущення перевищення встановлених граничних рівнів податкового боргу до зведеного бюджету (до місцевого бюджету), з спати за землекористування та з податку на доходи фізичних осіб, загальної кількості боржників та кількості боржників із незначними сумами податкового боргу, а також зростання недоїмки з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Також, судом встановлено, що наказом ГУ ДФС в Одеській області № 31-ф від 26.04.2016 року у місяці оголошення дисциплінарного стягнення Позивачу припинено виплату надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років (т.1 а.с.181).

Не погоджуючись із вказаними наказами, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ст.10 цього Закону основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

В свою чергу, порядок та підстави притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності визначено ст.14 Закону України «Про державну службу», ст.21 Податкового кодексу України (далі ПК України) та КЗпП України.

Так, положеннями ч.1 ст.14 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Зазначене кореспондується з положеннями п.п.21.1ст.21 ПК України, яким передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп. 21.1.1); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функції (пп. 21.1.2); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень (пп. 21.1.3); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп. 21.1.4).

Положеннями п.21.2 ст.21 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

За правилами наведеної ст.14 Закону України «Про державну службу» до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно вимог ч.1 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст.148 КЗпП України).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень, визначений ст.149 КЗпП України.

Так, за правилами вказаної статті, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

З системного аналізу викладених положень законодавства вбачається, що дисциплінарне стягнення це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Разом з тим, на думку суду, приймаючи оскаржуваний наказ № 286 від 07.04.216 року, Відповідачем-1 очевидно не враховано всі дійсні обставини справи, не повно було з'ясовано обставини дисциплінарного проступку Позивача. Відповідач-1 дійшов висновку про порушення Позивачем службової дисципліни передчасно та за відсутності беззаперечних доказів, які б підтверджували протиправність поведінки Позивача.

Так, як на підставу для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та, як наслідок, припинення виплати Позивачу надбавки за високі досягнення в оскаржуваному наказі ДФС України та поданні ГУ ДФС в Одеській області Відповідачі посилаються на неналежне виконання Позивачем службових обов'язків, неналежну організацію роботи i контролю, що призвело до невиконання ДПІ у м. Южному ГУ ДФС в Одеській області у лютому 2016 року індикативних показників з ПДВ (90%), єдиного податку з юридичних осіб третьої групи (71,8%), військового збору (95,4%), єдиного внеску (95,5%), чим порушеного вимоги наказів ГУ ДФС в Одеській області №№ 66, 169, невідпрацювання станом на 01.03.2016 року 3,5 млн. грн. сформованого протягом 2015 року схемного кредиту підприємствам «вигодонабувачами» м. Южного та зустрічними «транзитерами» інших регіонів, чим порушено вимоги наказу ДФС України № 543.

Однак, суд вважає, саме по собі невиконання окремих індикативних показників зі збору платежів до бюджету, без аналізу правомірності дій та/або бездіяльності керівника податкової інспекції, які призвели до вказаного невиконання, не можуть бути підставою для його притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначає, що надходження до бюджету окремих податків та зборів, насамперед, пов'язане з господарською діяльністю платників податків, а тому невиконання індикативних показників надходжень до бюджету може бути зумовлене, як об'єктивними причинами, зокрема, неперерахуванням (затримкою у сплаті, наявності переплати) певних платежів до бюджету, так і фактами невиконання (неналежного виконання) посадовими особами податкової інспекції своїх посадових обов'язків, неналежного рівня організації роботи та контролю в частині своєчасності надходжень обов'язкових платежів до бюджетів, вжиття відповідних заходів, спрямованих на стягнення сум податкового боргу, тощо.

Водночас, при застосуванні до Позивача дисциплінарного стягнення не розглядались фактично вжиті Позивачем заходи, вчинені з метою акумулювання до бюджету обов'язкових платежів згідно доведеного індикативного показника, впливу вжитих заходів на фактичне виконання або невиконання індикативних показників.

Оскаржуваний наказ ДФС України та саме подання ГУ ДФС в Одеській області, яке стало підставою для прийняття наведеного наказу, не містять висновків про порушення Позивачем конкретних посадових обовязків, з посиланням на відповідні норми чинного законодавства.

В оскаржуваному наказі та поданні, на яке йдеться посилання у цьому наказі, не зазначено фактів і суть звинувачень Позивача, не визначено, в чому конкретно проявились встановлені порушення, яких нормативно-правових актів, не зазначено обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, пояснення особи, відносно якої проводиться перевірки, причини їх відхилення.

Також, досліджуючи накази ДФС України № 20 від 13.01.2016 року «Про індикативні показники доходів за І квартал 2016 року» та № 100 від 04.02.2016 року «Про уточнення індикативних показників доходів на І квартал 2016 року», накази ГУ ДФС в Одеській області № 66 від 16.01.2016 року «Про індикативні показники доходів на І квартал 2016 року» та № 169 від 10.02.2016 року «Про уточнення індикативних показників доходів на І квартал 2016 року», на невиконання яких посилаються Відповідачі, що і стало підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, судом встановлено, що вказаними наказами затверджено узагальненні індикативні показники доходів загального фонду Державного бюджету України на I квартал 2016 року та індикативні показники доходів загального та спеціального фондів бюджетів саме на I квартал 2016 року.

Як вірно вказано Позивачем, наведеними наказами не затверджувались помісячні індикативні показники за січень, лютий, березень І кварталу 2016 року.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновком Позивача про безпідставність притягнення його до дисциплінарної відповідальності за невиконання затверджених наведеними наказами індикативних показників, оскільки фактично період, на який такі показники затверджені не закінчився, а тому відповідно Відповідачі не могли перевірити їх виконання до закінчення цього строку.

Що стосується посилань Відповідачів на невідпрацювання станом на 01.03.2016 року 3,5 млн. грн. сформованого протягом 2015 року схемного кредиту підприємствам «вигодонабувачами» м. Южного та зустрічними «транзитерами» інших регіонів, чим порушено вимоги наказу ДФС України № 543, суд зазначає, що наведеним наказом ДФС України затверджений лише рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з податку на додану вартість. В свою чергу, як в оскаржуваному наказі ДФС України, так і поданні ГУ ДФС в Одеській області, яке стало підставою для прийняття наведеного наказу, не визначено, які саме дії не вчинені Позивачем згідно вказаного наказу, які вживались Позивачем заходи, а які ні.

Водночас, встановлена законодавством України персональна відповідальність керівника за виконання завдань очолюваним ним територіальним органом ДФС України не звільняє Відповідача від обов'язку при прийнятті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення дослідити наявність причинно-наслідкового зв'язку між невиконаними та/або неналежно виконаними завданнями центрального органу, інших підрозділів ДФС України та діями або бездіяльністю керівника такого територіального органу ДФС України.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями Позивача щодо недоведеності та необґрунтованості застосування до нього дисциплінарної відповідальності за встановлених вище обставин.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуваний Позивачем наказ ДФС України № 286 від 07.04.2016 року в частині оголошення йому догани є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у цій частині.

Враховуючи, що оголошення Позивачу догани наказом ДФС України № 286 від 07.04.2016 року стало підставою для видання ГУ ДФС в Одеській області наказу № 31-ф від 26.04.2016 року та припинення виплати Позивачу надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливою роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років за квітень 2016 року, суд вважає, що за вказаних висновків суду наведений наказ ГУ ДФС в Одеській області № 31-ф від 26.04.2016 року у вказаній частині також є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7-9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів Державна податкова інспекція у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області про скасування п. 2.1.1 наказу Державної фіскальної служби України № 286 від 07.04.2016 року, яким ОСОБА_1, начальнику Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області, оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи i контролю, скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 31-ф від 26.04.2016 року в частині припинення виплати надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років начальнику Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1 за квітень 2016 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пп. 2.1.1 п. 2.1 наказу Державної фіскальної служби України № 286 від 07.04.2016 року, яким ОСОБА_1, начальнику Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області, оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи i контролю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 31-ф від 26.04.2016 року в частині припинення виплати надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років начальнику Державної податкової інспекції у м. Южному Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1 за квітень 2016 року.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Стеценко О.О.

Суддя Потоцька Н.В.

Суддя Стефанов С.О.