Справа № 263/14705/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Папаценко П.І.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року справа №263/14705/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О.,розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2016 р. у справі № 263/14705/16-а (головуючий І інстанції Папаценко П.І.) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Павлова Дениса Геннадійовича про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач,апелянт) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області адміністративним позовом інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Павлова Дениса Геннадійовича про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив наступне, що 27.10.2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Павловим Д.Г. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі серії АР №330875, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки під час керування ним транспортним засобом біля будинку №85 по вул.Фонтанній в м.Маріуполі, перед перестроюванням він не подав відповідний сигнал повороту та не мав при собі посвідчення водія. Просив скасувати зазначену постанову за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, оскільки ним був поданий відповідний сигнал повороту, а про наявність у нього посвідчення водія, свідчать дані наведені про нього в постанові.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Павлова Дениса Геннадійовича про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення - задоволено частково, а саме:

-визнано протиправними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Павлова Д.Г. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП та скасувати постанову в справі про адміністративні правопорушення АР №330875 від 27.10.2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП.

Призначене ОСОБА_2, за постановою серії АР №330875 від 27.10.2016 року, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. залишено без змін, слід вважати його, як стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, вчинене ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог - було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що п.2.1.а Правила дорожнього Руху України (далі- ПДР), водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно ч.1 ст.126 КУпАП, до адміністративний відповідальності притягується особа за керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що з часу складання оскаржуваної постанови, позивач дотримується єдиної правової позиції та пояснює обставини за яких через безпідставну зупинку транспортного засобу не бажав пред'являти посвідчення водія, вказуючи на неправомірність дій Інсектора патрульної поліції.Крім того, апелянт вказує, що особа водія ОСОБА_2 встановлена Інсектором патрульної поліції за посвідченням водія, що засвідчує сама постанова серія АР №330875.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,що 27.10.2016 року інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції Павлов Д.Г. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №330875, за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, пов'язаних з порушенням: п.9.2.б ПДР України, оскільки 27.10.2016 року під час керування ним автомобілем марки «HYUNDAI GETZ» номерний знак НОМЕР_1, перед перестроюванням він не подав відповідний сигнал повороту та з порушенням п.2.1.а ПДР України, так як не мав при собі посвідчення водія. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень на ОСОБА_2 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП, до адміністративний відповідальності притягується особа за керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

За п.2.1.а ПДР України, водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів спраи ОСОБА_2 27.10.2016 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 без посвідчення водія, визнається самим позивачем, підтверджується переглянутим відеозаписом, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у даному випадку мало місце порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, тобто його на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення, отже підстав для скасування постанови від 27.10.2016 року у зазначеній частині адміністративного правопорушення не вбачається.

Щодо посилань апелянта на те, що з часу складання оскаржуваної постанови, позивач дотримується єдиної правової позиції та пояснює обставини за яких через безпідставну зупинку транспортного засобу не бажав пред'являти посвідчення водія, вказуючи на неправомірність дій Інсектора патрульної поліції та посилання позивача на те, що після зупинки автомобіля поліцейськими, його дружина через 10 хвилин привезла посвідчення водія, колегія суддів відносится критично, оскільки як вбачається з відеозапису дослідженого у суді позивач сам вказує на те, що посвідчення водія забув в іншому автомобілі таким чином зазначені посилання не спростовує висновку суду про вину ОСОБА_2І у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що постанова серії АР №330875, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачено ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки під час керування ним транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2016 р. у справі № 263/14705/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2016 р. у справі № 263/14705/16-а- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов