Справа № 361/4182/16-а
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/4182/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Селезньов Т.В. Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії відділу зони ЧАЕС при ГУ МВС України в Київській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії відділу зони ЧАЕС при ГУ МВС України в Київській області, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача, що полягають у видачі йому довідки про грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04.1986р. по 15.07.1986р. без урахування нарахування та виплати всіх сум, які увійшли до його грошового забезпечення, зокрема: посадового окладу за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі, тобто 215,1 крб., з розрахунку - (120+95) крб.: 30 днів х 30 днів =215,1 крб.; премії за роботу в зоні відчуження в період з 26.04. по 04.05 1986 р. у розмірі 500 крб.; одноразової виплати офіцерам за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 390 мілізівертів за період з 26.04. по 04.05 1986 р. у розмірі 3-х місячних окладів по посаді і званню у сумі 645 крб., з розрахунку ((120 крб.+ 95 крб.) х 3 = 645 крб.); добових в розмірі 105 крб., з розрахунку 3,50 крб. за добу х 30 днів = 105 крб.; виплат за харчування у розмірі 85,5 крб., з розрахунку 2,85 крб. за добу х 30 днів = 85,5 крб.; одноразової виплати за переопромінення, отримання дози опромінення 39 бер за період з 26.04. по 15.07.1986 р. у розмірі 1000 крб.; зобов'язати Ліквідаційну комісію відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про його грошове забезпечення, одержане за роботу у зоні відчуження за період з 26.04. по 15.07.1986 р. нараховану та виплачену одноразову виплату за отриману гранично допустиму дозу опромінення 50 мілізівертів у період з 26.04.1986 р. по 04.05.1986р. у розмірі 3-х місячних окладів по посаді і званню у сумі 645 крб. та премії за роботу у зоні відчуження за період з 26.04.1986 р. по 04.05.1986 р. у розмірі 500 крб., а також нарахувати та виплатити суми, які повинні були бути йому нараховані та виплачені за період роботи у зоні відчуження з 26.04. по 15.07.1986 р., зокрема: посадовий оклад по посаді і званню у подвійному розмірі у сумі 215,1 крб., добові у сумі 105 крб., виплати на харчування 85,5 крб., а також одноразова винагорода за отримання дози опромінення 25 бер і більше у розмірі 1000 крб.; зобов'язати Ліквідаційну комісію видати нову довідку про його грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04. по 15.07.1986 р. з урахуванням вищезазначених сум.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Ліквідаційної комісії відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_3 довідки про грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04.1986р. по 15.07.1986р. без урахування та виплати подвійного окладу за період роботи у зоні відчуження, трьох місячних окладів грошового утримання за отримання гранично допустимої дози радіації, добових і одноразової виплати за отримання дози опромінення більше 25 бер за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації 1 категорії. Зобов'язано Ліквідаційну комісію відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 за період з 26.04.1986р. по 15.07.1986р. подвійний оклад за період роботи у зоні відчуження, добові і одноразову виплату за отримання дози опромінення більше 25 бер за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації 1 категорії. Зобов'язано Ліквідаційну комісію відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області видати ОСОБА_3 довідку про грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04.1986р. по 15.07.1986р. з урахуванням нарахованих та виплачених подвійного окладу за період роботи у зоні відчуження, трьох місячних окладів грошового утримання за отримання гранично допустимої дози радіації, добових і одноразової виплати за отримання дози опромінення більше 25 бер за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації 1 категорії. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд змінити оскаржувану постанову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Київської області, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 1 ї категорії, інваліда ІІ групи за захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Коли сталась аварія на Чорнобильській АЕС, він працював у Чорнобильському РВ УВС Київської області на посаді оперуповноваженого БХСС у званні старшого лейтенанта, і брав безпосередню участь у ліквідації наслідків з перших годин катастрофи з 26.04.1986 року з перервами згідно з наказом УВС Київської області, під впливом іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу. Має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи за захворюванням. пов'язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, і має право на пільги, встановлені діючим законодавством України. 01.01.2012 року набула чинності Постанова КМУ від 23.11.2011 року № 1210, якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вказаного Порядку позивач вважає, що має право на перерахунок та осучаснення пенсії з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом 1986 -1990 р.р., без додавання суми заробітної плати за період роботи поза межами зони відчуження. Посилаючись на те, що відповідач не нарахував, не виплатив та не включив зазначені вище складові його грошового забезпечення за період роботи у зоні відчуження з 26.04.1986 по 15.07.1986 року, тим самим позбавив права на перерахунок пенсії з урахуванням спірних сум грошового забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями п.1 постанови ЦК КПРС Президії ВР СРСР РМ СРСР ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» було постановлено виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі.

Вказана норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування окладу позивачу у подвійному розмірі, а як вбачається з наданої довідки грошове утримання (посадовий оклад взяті в однократному розмірі - за період з 26.04.1986 р. по 30.06.1986 р. у розмірі 7,167 крб., за період з 01.05.1986 р. по 15.07.1986 р. у розмірі 6,935 крб., а відтак позивач мав право на отримання посадового окладу у подвійному розмірі.

Разом з тим, підстав для визнання неправомірними дій та покладення обов'язку на відповідача по нарахуванню, виплаті та включенню до грошового забезпечення позивача за період роботи у зоні відчуження крім посадового окладу (95крб., як зазначено у довідці від 14.07.2016р.) також і окладу за спеціальне звання, суд не вбачає, оскільки у представленій самим позивачем довідці № 220 від 14.07.2016 р., виданій відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, відсутні будь-які відомості про встановлення йому також і окладу за спеціальне звання у розмірі 120крб. Будь-яких доказів того, що такий оклад позивачу виплачувався і нараховувався, він суду не представив, а у наданій довідці, або у будь-яких інших наданих позивачем документах про наявність такого окладу не зазначено. Суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. І виходячи sз заявлених позовних вимог - позивач не заявив вимог про визнання вказаних дій відповідача (в частині не включення в довідку окладу за спеціальне звання ). Тому дане питання суд не розглядає. І при розгляді даного позову суд виходить з відомостей про оклад позивача, зазначений у наданій ним довідці від 14.07.2016р., тобто посадовий оклад 95крб. У разі наявності спору між позивачем і відповідачем з даного приводу, позивач не позбавлений можливості на захист даного права (стосовно додаткового окладу за званням) у порядку, передбаченому законом.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964-рс від 17 травня 1986 року встановлено, що в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у III зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні -трикратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Встановлено, що в червні 1987 р. Чорнобильське РВВС повідомило позивача, що бувшому складу Чорнобильського РВВС виплачується додаткова винагорода в розмірі трьох посадових окладів та премія в розмірі 500 крб. Позивач приїхав до УВС Київської області де в присутності ОСОБА_5, ОСОБА_6 отримав 645 крб. по одній відомості і 500 крб. по іншій відомості.

Допитані у судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 показали, що у червні 1987 р. вони разом приїздили до бухгалтерії ГУ МВС, де головним бухгалтером була виплачена премія 500 крб. і зарплата у трикратному розмірі 600 крб., кошти видавались через касу по двом окремим відомостям.

Позивач, як старший лейтенант міліції, був віднесений до старшого начальницького складу внутрішніх справ СРСР і мав право на отримання одноразової винагороди у розмірі трьох місячних окладів, а не у розмірі 500крб., які мали б бути виплачені особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ, а не особам старшого начальницького складу, до якого відносився позивач. Тому за вказаним вище Розпорядженням позивачу підлягала виплаті одноразова винагорода у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання, і не підлягала виплаті додатково одноразова грошова допомога у розмірі 500 крб.

Суд першої інстанції вірно вказав, що підстав для включення до довідки про грошове забезпечення позивача одноразової винагороди у розмірі 500 крб. немає, оскільки зазначена винагорода у відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» № 964-рс від 17 травня 1986 року, виплачувалась прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ, до яких позивач не відноситься, враховуючи звання і посаду позивача на той час.

Разом з тим, п.1 постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції було постановлено «Особам офіцерського складу… начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові». Зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування добових, однак вони взагалі не нараховувались.

Постановою РМ СРСР ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» було дозволено виплачувати працівникам, в т.ч. особам начальницького і рядового складу ОВС, направлених на роботи по ЛНА на ЧАЕС, добові у розмірі 3 карбованці 50 коп., а також зобов'язано забезпечити їх безоплатним триразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу).

Як вбачається з довідки № К-1002 від 06.07.2016 р. про періоди роботи та довідки № 220 від 14.07.2016 р. ОСОБА_3 у період з 26.04.1986 р. по 12.07.1986 р. перебував у зоні відчуження з перервами згідно наказів, відомості про нарахування позивачу добових за роботу пов'язану з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища відсутні.

Таким чином суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач має право на нарахування та виплату добових за період роботи пов'язану з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 р. по 12.07.1986 р., дані виплати відносяться до заробітної плати.

Однак, вимога щодо оплати харчування в розмірі 2 крб. 85 коп. за добу задоволенню не підлягає, оскільки Постанова РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року передбачає 2 крб. 85 коп., як добову суму вартості харчового набору, який мав бути наданий кожній особі, зайнятій на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в якості безоплатного триразового гарячого харчування, а не як складова заробітної плати і не як компенсація особі, зайнятій на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в рахунок щоденного харчування.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст.5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» від 1998 року.

Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичних груп, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних лозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

Відповідно до примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Згідно норм радіаційної безпеки № 76/87 та основних санітарно - епідеміологічних правил № 72/87 затверджених в 1987 р. МОЗ СРСР «бер» є біологічним еквівалентом рентгена, тобто 1 рентген =1 бер.

Відповідно картки обліку доз радіоактивного опромінення позивач отримав такі дози опромінення: 26.04.1986 р. - 24 рентгена, 27.04., 28.04., 29.04.1986 р. по 3,5 рентген, 30.04., 01.05., 02.05. 1986 р. - по 4,5 рентген, 03.05., 04.05., 05.05. 1986 р. - по 3,5 рентген, 12.05., 13.05.,14.05., 15.05., 16.05., 17.05., 18.05.1986 р. - по 2 рентгена.

За період з 26.04.1986 р. по 18.05.1986 р. позивач отримав дозу опромінення 72 рентгена, що дорівнює 72 берам і 720 мілізівертам, тобто позивач отримав дозу опромінення більше ніж 25 бер, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, а відтак має право на перерахунок свого грошового утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадового окладу і окладу за спеціальним званням, якщо воно було встановлено, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де він ніс службу.

У відповідності до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Згідно ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Міністерство праці та соціальної політики України в своєму листі від 06.03.2012 року № 544/20/132-12 надало роз'яснення, що відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їх запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації (далі - підприємства), де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Згідно статті 15 цього ж Закону видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Приписами ст.1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції що відповідач не в повному обсязі нарахував та виплатив позивачу грошове забезпечення за період роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тим самим порушив права позивача на отримання заробітної плати з урахуванням складності та умов виконуваної роботи під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначених сум, а тому порушені права позивача підлягають судовому захисту.

Суд першої інстанції вірно зазначив і те, що суд не може перебирати на себе функції бухгалтерії відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області, де працював позивач під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і зазначати у рішенні суду конкретні суми грошового забезпечення позивача, які йому належать до виплати.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Пилипенко О.Є.

Глущенко Я.Б.