Справа № 338/1394/16-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1394/16-а

16 січня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Калітаєва Едуарда Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Івано-Франківську Калітаєва Е.А., в якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора від 13 грудня 2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 13 грудня 2016 року близько 15 год. 10 хв. на власному транспортному засобі марки «Hyundai H1» рухався в місті Івано-Франківську по вул. Криховецькій. На вимогу працівника поліції здійснив зупинку автомобіля. Інспектор пред'явив претензії з приводу нібито допущеного порушення правил перетину регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Однак твердження працівника поліції не відповідали фактичним обставинам. Коли він наближався до перехрестя, на світлофорі був увімкнутий зелений миготливий сигнал, а в момент, коли його автомобіль порівнявся зі світлофором, світло на пристрої змінилось з зеленого на жовте. Щоб не створювати аварійну ситуацію, не став зупиняти машину.

Не зрозуміло, чому в постанові йдеться про перетин перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, хоча під час зупинки працівник поліції висловлював претензії щодо перетину такого на жовтий сигнал. Окрім того вважає, що з місця, де спочатку знаходився інспектор, він взагалі не міг бачити сигнали світлофора, що регулює рух на даному перехресті. Під час оформлення постанови на місці відповідач не взяв до уваги його пояснень та заперечень, не склав протоколу про порушення правил дорожнього руху. До того ж не правильно зазначив його прізвище: замість «ОСОБА_1» вказав «ОСОБА_1». Зважаючи на викладене, просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, винесену 13 грудня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м.Івано-Франківську Калітаєвим Е.А., визнати протиправною та скасувати.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно з ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора роти №1 батальйону УПП у місті Івано-Франківську Калітаєва Е.А. від 13 грудня 2016 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення пункту 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, оскільки цього числа о 15 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом марки «Hyundai H1», н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Криховецькій в м.Івано-Франківську, перетнув регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора (а.с.2).

Попри те, що прізвище в постанові перекручено, суд погоджується з доводами позивача, що оскаржувана постанова стосується його.

Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден із цих доказів у винесеній інспектором Калітаєвим Е.А. постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до пояснень позивача, протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча він заперечував свою вину у вчиненні такого. Жодних доказів порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху при розгляді адміністративної справи відповідачем суду не представлено.

Виходячи з наведеного, постанову серії АР №808467, винесену 13 грудня 2016 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м.Івано-Франківську Калітаєвим Е.А., слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7; 258; 293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції Калітаєва Едуарда Анатолійовича від 13 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Головуючий Л.М. Битківський