Справа № 644/8577/16-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 р.Справа № 644/8577/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.11.2016р. по справі №644/8577/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова, в якому просила:

- визнати неправомірними та протиправними дії по прийняттю рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про відмову врахувати при перерахунку пенсії достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат на підставі довідки, наданої Державною фінансовою інспекцією в Харківській області від 28.03.2016 за №11-33/191 про складові заробітної плати у розмірі 82 відсотки, в які включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення - 4584,74 грн., матеріальної допомоги дію вирішення соціально-побутових питань - 6064,08 грн., індексації заробітної плати - 129,30 грн., грошової винагороди за сумлінну безперервну працю - 2397,37 грн., премії до державних, професійних свят та ювілейних дат -300 грн., у загальній сумі 13475,49 грн., на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної у розмірі 82 відсотки з коригуванням заробітної плати з дати призначення пенсії, тобто з 10.10.2009 року, довічно, з урахуванням фактично нарахованих та сплачених усіх виплат у загальній сумі 13475,49 грн, в тому числі: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну безперервну працю, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, з яких сплачено страхові внески, зазначених у довідці наданої Державною фінансовою інспекцією в Харківській області від 28.03.2016 за №11-33/191 про складові заробітної плати в загальній сумі 43797,56 грн. із урахуванням фактично отриманих сум та виплатити пенсію в повному обсязі з жовтня місяця 2009 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова врахувати усі види оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів, винагороду за сумлінну безперервну працю, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, як складові заробітної плати, з якої проводиться нарахування мені пенсії при виникненні права на черговий перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства України;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова зберегти коригування заробітної плати згідно з Порядком коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, чинного на дату призначення пенсії.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова при перерахунку зберегти процент нарахування пенсії (82%) на дату виходу на пенсію у 2009 році;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова після перерахунку зберегти виплату індексації пенсії, як непрацюючому державному службовцю, з подальшим нарахуванням.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова та отримує пенсію по 2 групі інвалідності як державний службовець. При розрахунку пенсій відповідачем помилково не були враховані наступні виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за сумлінну безперервну працю, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 08.07.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, на яку отримала відмову. Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Вважає, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове пенсійне страхування, враховується в заробіток для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.11.2016 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.11.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з'явилась.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача зазначену в позовній заяві та апеляційній скарзі (АДРЕСА_1, 61032) направлено копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, інформацію про процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі та судову повістку. У відповідності до запису співробітників поштового відділення, поштовий конверт було повернуто із зазначенням підстав - за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до ч.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно із ч.2 ст. 49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у запереченнях на апеляційну скаргу просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності державного службовця.

08.07.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії, до якої надала оригінал довідки ДФІ у Харківській області від 28.03.2016 року №11-33/191.

Рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова №21 від 11.07.2016 року відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на пункт 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213, де передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 06.10.2009 року.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними вище нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності вказаного Закону, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р., яка набрала чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач 08.07.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Таким чином, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що вказані позивачем обставини не є пасивною поведінкою суб`єкта владних повноважень, яка могла б бути пов'язана з невиконанням останнім дій, які повинні були і могли бути вчинені в силу покладених на відповідача обов'язків і згідно з чинним законодавством України, що в свою чергу несло б негативний вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів позивача, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права (ч.1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що в спірних відносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.11.2016р. по справі №644/8577/16-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.11.2016р. по справі №644/8577/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.01.2017 р.