Справа № 456/3368/16-а
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3368/16-а
Провадження № 2-а/456/30/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

13 січня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Бораковського В. М.

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Стрийського відділу поліції лейтенанта поліції Костіва Ярослава Тарасовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР №162663 від 23.10.2016р., -

встановив:

в обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 23 жовтня 2016 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., про що винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення БР №162663 від 23.10.16р. Вважає, що винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню внаслідок відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вона не здійснювала обгону на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення нею вищевказаного порушення. Рухаючись через с. Миртюки Стрийського р-ну 23 жовтня 2016р. вона здійснила обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год. Вона здійснила обгін у суворій відповідності із ПДР, жодним чином не створюючи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, оскільки з місця водія була нормальна оглядовість дороги, не обмежена ні геометричними параметрами дороги, ні придорожніми інженерними спорудами чи насадженнями та іншими об'єктами, ні транспортними засобами. Відповідач позбавив її об'єктивного, повного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки все звелося до формальної виписки постанови. Відповідач не здійснював дослідження доказів, а також не встановлював обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Відповідач порушив вимоги КУпАП щодо місця розгляду справи.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, та просить суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 35 КАС України, про причини свого неприбуття суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №162663 від 23.10.2016р. вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», здійснила обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 дав суду наступні покази: 23 жовтня 2016 року він зі своєю донькою їхали в м. Моршин. Донька керувала автомобілем. В с. Миртюки перед ними їхав автомобіль марки «Матіз», швидкість якого була дуже низькою. При наближені до цього автомобіля, він почав здавати вправо. Донька включила правий сигнал правого повороту і здійснила обгін. При цьому обгін здійснювався при наявній пунктирній лінії. Дорога в с.Миртюка пряма.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного суду України від 26 травня 2015 року в справі № 1-11/2015 визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Окрім цього, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінет Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, визначено обгін як випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху; обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами; оглядовість - об'єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія;

В пункті 14.6 ПДР передбачені місця та обставини, при яких обгін заборонено. Так, пунктом «г» заборонено здійснення обгону у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

ПДР містить виключення, при якому допускається здійснення обгону за наявності обставин, коли такий здійснювати заборонено, а саме при здійсненні обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. (п.3.25 Розділу 33 «Дорожні знаки»).

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що 23.10.2016р. на позивача ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №162663 від 23.10.2016р., за скоєння нею адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

З аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній належним чином не встановлено місце вчинення адміністративного правопорушення (зазначено тільки населений пункт); не розкрито об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП (зазначені в постанові обставини не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.2 ст. 122 КУпАП); в постанові відсутні покликання на правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Крім цього, в постанові не зазначено докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Інших доказів, з яких би вбачалась наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

В той же час, суд вважає пояснення позивача ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_3 належними та допустимими доказами з огляду на те, що такі узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, і такими, що відповідають дійсними обставинам справи.

Таким чином, складена на ОСОБА_1 постанова, сама по собі, не є достатнім доказом її вини у вчинені правопорушення, інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суду не надано, отримані судом дослідженні та оцінені докази (пояснення позивача та покази свідка) спростовують обставини, наведені в постанові, відтак ОСОБА_1 неправомірно визнано винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення, тому за наведених обставин та зважаючи на вимоги ст. 71 КАС України, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 118, 159, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №162663 від 23.10.2016р., винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський