Справа № 357/7568/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"12" січня 2017 р. м. Київ К/800/36779/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови ,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга на зазначене судове рішення не відповідає вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без руху, оскільки скаржником, всупереч вимог частини 5 цієї статті, не додано документ про сплату судового збору, а також копії оскаржуваного рішення апеляційного суду, яке б відповідало вимогам, встановленим чинним процесуальним законодавством.

Так, згідно з положеннями статті 158 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови. Судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали.

В свою чергу, визначення поняття судового рішення та копії судового рішення, міститься також у абзацах 6 і 9 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740.

Судовим рішенням, у розумінні вищезазначених норм Порядку, є вирок, рішення, постанова, ухвала, окрема ухвала (постанова) суду, що ухвалені (постановлені) судами у кримінальних, цивільних, господарських справах, у справах адміністративної юрисдикції та у справах про адміністративні правопорушення, а також судовий наказ, виданий в порядку наказного провадження у цивільних справах.

Копією судового рішення на паперовому носії є документ, виготовлений в апараті суду з використанням або без використання комп'ютерної техніки, інформація в якому викладена у формі текстових даних та зафіксована на папері.

Отже, чинне законодавство України розрізняє поняття "судове рішення" та "копія судового рішення" і наділяє їх конкретним змістом.

Водночас, правила ведення діловодства у Вищому адміністративному суді України, апеляційних та окружних адміністративних судах встановлює, а порядок роботи з документами регламентує Інструкція з діловодства в адміністративних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 174 (далі - Інструкція).

За приписами пунктів 6.6.19, 6.6.18, абзацу 2 пункту 6.8.9 помічник судді або особа, яка його заміщує, здійснює оформлення копій судових рішень для надіслання сторонам у справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Копії рішень повинні бути засвідчені написом "З оригіналом згідно" із зазначенням найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища. Підпис помічника судді або особи, яка його заміщує, яким засвідчується копія документа, скріплюється номерною печаткою, закріпленою за відповідним помічником судді таким чином, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер найменування посади особи, яка підписала документ.

Якщо копія викладена на кількох аркушах, вони, як правило, повинні бути прошнуровані нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідальної особи апарату суду і печаткою із зазначенням кількості зшитих аркушів, посади, прізвища, імені, по батькові відповідного працівника апарату суду.

Надання саме таких копій оскаржуваних рішень і вимагає частина 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому скаржнику необхідно надати копію судового рішення, про скасування якого ставиться питання у скарзі, яке за формою відповідає вимогам наведених правових норм процесуального законодавства.

Також, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на відсутність у нього коштів, призначених на цю мету.

У відповідності до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне правило закріплене і у статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", в редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі - Закони №№ 3674-VI, 484-VІІІ відповідно).

У своїй заяві відповідач просить звільнити його від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю такого виду витрат в бюджеті Пенсійного фонду України на 2016 рік і кошторисі Управління.

Разом з тим, скаржник повинен врахувати, що обставини, які унеможливлюють сплату судового збору мають носити постійний характер, тобто існувати як на час звернення з касаційною скаргою, так і в подальшому, бути об'єктивними (не залежати від волі особи - скаржника).

Тобто, звільненню від сплати судового збору підлягають особи, які з об'єктивних причин взагалі позбавлені можливості сплатити судовий збір, як на момент звернення до суду, так і в подальшому.

У даному випадку, вказані скаржником обставини є тимчасовими, існують у період 2016 року і можуть бути усунені шляхом ініціювання в подальшому питання щодо виділення цих коштів з Державного бюджету і врахування необхідності таких видатків у кошторисі на інший бюджетний період.

Окрім цього, за змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 484-VІІІ Кабінет Міністрів України повинен був забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Наведена правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема в ухвалах цього суду від 5 вересня, 17 і 30 листопада 2016 року (справи № 2а-11472/11/1370, 504/1446/16-а і 826/17077/14 відповідно).

Враховуючи викладене, доводи, зазначені у вищевказаному клопотанні не свідчать про наявність підстав для його задоволення і звільнення скаржника від сплати судового збору.

Згідно з приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

1 вересня 2015 року набув чинності Закон № 484-VІІІ.

За правилами підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, в редакції Закону № 484-VІІІ, ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За змістом частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У даному випадку, касаційна скарга подана у 2016 році.

Таким чином, з урахуванням виду оскаржуваного судового рішення, наведених положень законодавства, а також розміру мінімальної заробітної плати, який був встановлений законом станом на 1 січня 2016 року, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги становить 1378 гривень.

Враховуючи викладене, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі, встановленому чинним, на час подання касаційної скарги, законодавством та надати до суду документ про оплату такого, а також копію оскаржуваного рішення апеляційного суду.

Одночасно, надаємо реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКCУ у Печерському р-ні, рахунок отримувача: 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, код банку отримувача: 820019, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету: 22030105 "Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)", призначення платежу - 101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), - Вищий адміністративний суд України.

Виходячи з вимог статей 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, скаргу слід залишити без руху, надати строк для усунення вказаних недоліків та роз'яснити наслідки невиконання вимог ухвали.

Керуючись статтями 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу залишити без руху.

Скаржнику надати строк до 10 лютого 2017 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз'яснити, що у випадку їх невиконання касаційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Мойсюк