Справа № 817/920/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"19" січня 2017 р. Справа № 817/920/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" листопада 2016 р. у справі за позовом Малого приватного підприємства фірма "Промсервіс" до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство фірма "Промсервіс" звернулося до суду з позовом до Сарненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми "Ю" від 06.06.2016 №988-17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана вимога податкового органу є неправомірною та такою, що прийнята без наявних на те підстав. Зазначає, що з метою вчасної сплати узгоджених грошових зобов'язань з акцизного податку за квітень 2016 року, 17.05.2016 позивачем до ПАТ "Фідобанк" подано платіжне доручення №2427, згідно з яким перераховано до бюджету акцизного податку на суму 83496,00грн. Вважає, що його обов'язок зі своєчасної сплати податку було виконано до закінчення граничного строку його сплати.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Сарненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області форми "Ю" від 06.06.2016 №988-17.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи, наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 17.05.2016 МППФ «Промсервіс» подано до Сарненської ОДПІ декларацію акцизного податку за квітень 2016 року (а.а.с.30-31), якою задекларовано суму акцизного податку 61496,00грн. (а.с.32).

17.05.2016 позивачем, на підставі платіжного доручення №2427, через розрахунковий рахунок у ПАТ "Фідобанк" перераховано до бюджету акцизний податок за квітень, травень 2016 року в сумі 83496,00грн. (а.с.14).

Проте, 06.06.2016 Сарненською ОДПІ для МППФ "Промсервіс" було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" №988-17, якою керівника підприємства повідомлено про те, що станом на 05.06.2016 сума податкового боргу платника за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 61496,00грн. (а.с.4). Вказана податкова вимога отримана позивачем 21.06.2016.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивачем не було допущено порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, а тому контролюючий орган не мав підстав для прийняття оспорюваної податкової вимоги.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, та порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Статтею 9 та підпунктом 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції), який належить до загальнодержавних податків і зборів та справляється на всій території України.

Суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період (пп.222.1.1 п.222.1 ст.222 Податкового кодексу України).

Згідно ст.223 Податкового кодексу України, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю. Платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Отже, останнім днем сплати акцизного податку за квітень 2016 року є 30 травня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, податкова декларація акцизного податку за квітень 2016 року подана МППФ «Промсервіс» до податкового органу 17.05.2015 (а.а.с.30-32).

17.05.2016 позивачем, на підставі платіжного доручення №2427, через розрахунковий рахунок у ПАТ "Фідобанк" перераховано до бюджету акцизний податок за квітень та травень 2016 року в сумі 83496,00грн., про що свідчить штемпель банку (а.с.15).

Відтак, позивач сплатив визначену ним суму акцизного податку за квітень 2016 року, та у строк, встановлений податковим законодавством.

Крім того, пп.4 глави 2 Розділу 1 Інструкції "Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 за №320, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 за №1035/12909 (далі - Інструкція №320), передбачено, що міжбанківський переказ виконується банками в строк, визначений правилами платіжної системи, який не може перевищувати трьох операційних днів відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-III (далі - Закон №2346-III).

Підпунктом 1.21 статті 1 Закону №2346-III передбачено, що операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до п.2.19 глави 2 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 за №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976 (далі - Інструкція №22), розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Пунктом 2.15 глави 2 Інструкції №22 встановлено, що порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 01.11.2013 між ПАТ "Фідобанк" та МППФ "Промсервіс" було укладено договір банківського рахунку (а.а.с.27-29). За умовами даного договору, банк відкриває поточний рахунок в національній валюті України (п.п.1.1. п.1), та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, передбачених законодавством України та банківськими правилами. При цьому, розрахунки за платіжними документами клієнта, що надійшли до банку упродовж його операційного часу, проводити в той же день, а ті, що надійшли після закінчення операційного часу - не пізніше наступного банківського дня (п.п.2.20 п.2).

Відмітка банку про прийняття платіжного доручення №2427 свідчить про те, що позивач подав розрахунковий документ до банку протягом операційного часу, і банк виконав його в день його надходження - 17.05.2016.

Однак, ПАТ "Фідобанк" не було виконано дій, передбачених п.2.15 глави 2 Інструкції №22, що підтверджується листом від 24.10.2016 №2-3-6-4-2/743-ЛХ-БТ (а.с.41).

Згідно з п.32.1 ст.32 Закону №2346-III, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до п.п.32.2 ст.32 Закону №2346-III, у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Крім того, згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп.89.1.1 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України).

Разом тим, у п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Колегія судів зазначає, що направлення позивачем до свого банку належним чином оформлених платіжних вимог на оплату податкових платежів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними, необхідними та єдино достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов'язання, а тому позивачем не було допущено порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності.

Відповідно до норм Податкового Кодексу України право виставляти податкову вимогу та право податкової застави виникає у контролюючого органу лише за наявності у платника податків непогашеної у встановлені строки суми узгодженого грошового зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вини платника у порушенні строків немає, оскільки кошти не зараховані до державного бюджету з вини банківської установи, в якій обслуговується платник.

На підставі вищезазначеного колегія судів приходить до висновку, що у контролюючого органу відсутні правові підстави для направлення позивачу податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Мале приватне підприємство фірма "Промсервіс" вул.Київська, 98,м.Рівне,33027

3- відповідачу: Сарненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області вул. Широка,18,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

- ,