Справа № 754/9494/16-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/9494/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Петріщевої І.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з 01.06.2016.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.07.2016 №7309/07/15, позивач з 22 травня 2006 року по 31 березня 2016 року працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, правонаступником якого є Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві; та з 01 квітня 2016 року працює на посаді головного спеціаліста Деснянського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві по теперішній час, яка відноситься до категорії «В» посад державних службовців.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала на обліку у відповідача та з 28 травня 2012 року отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно виписки з акта огляду медико - соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0446873, позивачу під час огляду 12 травня 2016 року встановлено ІІІ групу інвалідності по причині загального захворювання з 01 червня 2016 року по 01 червня 2018 року.

У зв'язку із припиненням з 01 червня 2016 року виплати пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання позивач 11 липня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом лівобережного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 14 липня 2016 року №7101/09/Л-760 позивачу повідомлено, що у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України, зокрема, «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до законодавства, не виплачуються.

Вважаючи протиправними дії щодо відмови у поновленні пенсії, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з цього дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року. Тому, починаючи з 01 червня 2015 року на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачений порядок виплати пенсії. Так, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі Закон №213-VІІІ), яким абзац другий частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» замінено, зокрема, абзацам такого змісту: Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з тим, 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, яким абзац другий частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в такій редакції: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, з 01 січня 2016 року змінилися підстави, за яких припиняється виплата пенсія особам, які працюють, крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, замість умови роботи пенсіонера на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу», зазначено умову роботи особи на посадах та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу».

Під час розгляду справи, суд першої інстанції не звернув увагу, що редакцію частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2016 році було змінено та застосував редакцію, яка передбачала підстави припинення виплати пенсії на 2015 рік.

Закон України «Про державну службу» регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Таким чином, оскільки позивач є державним службовцем та працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а також, з 01 червня 2016 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності, що виключає з переліку осіб, на яких не розповсюджується тимчасове припинення пенсії, колегія суддів вважає, що дії територіального управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії позивачу є правомірними.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

Скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.