Справа № 405/2801/16-а (2-а/405/47/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2017 рокусправа № 405/2801/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 квітня 2016 року по справі № 405/2801/16-а за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу КВП ГУ Національної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову від 12.03.2016 ПС2 № 191747 про притягнення до адміністративної відповідальності; закрити провадження у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Ленінський районний суд м. Кіровограда своєю ухвалою від 04 квітня 2016 року адміністративний позов залишив без руху з підстав невідповідності позову вимогам ст. 106 КАС України, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви до 29 квітня 2016 року. Запропонував позивачу надати докази отримання оскаржуваної постанови 24.03.2016 поштовим звязком (конверт тощо), сплатити судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн., надати перші екземпляри постанови про адміністративне правопорушення ПС2 № 191747 та протоколу серії АП2 № 266756 від 12.03.2016.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті. В обґрунтування скарги заявник послався на те, що в силу статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Також, подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, тому суд першої інстанції не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що останню необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен був надати до матеріалів справи докази отримання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, перші екземпляри постанови та протоколу, а також сплатити судовий збір.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Колегія суддів вважає, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. У разі якщо при прийнятті позовної заяви будуть виявленні обставини, які свідчать про недодержання позивачем вимог, передбачених законом для звернення до суду, і які перешкоджають відкриттю провадження у справі, то така позовна залишається буз руху.

На думку колегії суддів, беручи до уваги завдання суду забезпечити розгляд і вирішення справи в розумний строк, суд може не залишати позовну заяву без руху, якщо недоліки є неістотними, і можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду і не впливають на оцінку обставин, які є підставою для відкриття провадження у справі.

Безперечно, відповідно до частин 1 та 3 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Проте, зі змісту частини 2 статті 106 та частини 3 статті 71 КАС України вбачається, що обов'язок позивача подавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, не є абсолютним та містить виключення - у випадку, якщо самостійно надати такі докази не представляється можливим.

Також, колегія суддів вважає, що подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, тому суд першої інстанції не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху.

Таким чином, суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху з формальних підстав, що є суттєвим порушенням законних прав та інтересів позивача.

Крім того, посилання в ухвалі суду першої інстанції на несплату позивачем судового збору є безпідставним з огляду на наступне.

Відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону України «Про судовий збір», яка містить вичерпний переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

Така правова позиція викладена у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності сплати судового збору позивачем за подання позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, і, як наслідок, безпідставно залишив позов без руху, що призвело до неправильного вирішення питання та є порушенням норм процесуального права.

За наведених підстав, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є передчасною і постановлена з порушенням норм процесуального права, тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 квітня 2016 року по справі № 405/2801/16-а скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточної та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко