Справа № 372/3285/16-а
Суддя: Зінченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/3285/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 січня 2017 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Абашідзе Т.П.,

представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону Фют Олександра Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 0100567 від 17.11.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесену начальником відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону Фют О.М., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при її винесенні, порушенні прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, крім того пояснила, що при перетині державного кордону ніякого правопорушення вона не вчиняла, хоча при перетині кордону виявилося, що по базі «Інтерполу» її закордонний паспорт зазначений як викрадений, хоча це є помилка оскільки в неї було викрадено лише паспорт громадянина України. Вважає що дії відповідача щодо складання відносно неї постанови про накладення адміністративного стягнення є незаконними.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти позову, подавши письмові заперечення в яких обґрунтував свої пояснення, просить в позові відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він разом з позивачкою подорожували та 16.11.2016 року разом перетинали державний кордон на автобусі через пункт пропуску «Добрянка». При перевірці паспорту ОСОБА_2 було затримано, оскільки як пояснили прикордонники її паспорт по базі «Інтерполу» є викраденим. Позивачці та йому запропонували дати пояснення, всі ці події відбувалися на протязі доби, оскільки прикордонники пояснювали що потрібно час для з'ясування обставин. За цей час він з позивачкою викликали поліцію, оскільки вважали що їх затримали не законно. Також він пояснив, що вони підходили до шлагбауму, оскільки потрібно було зустріти поліцію. Вважає що ніяких порушень з їх боку не було та постанова відносно позивачки складена незаконно.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є військовослужбовцем та з 16 на 17 листопада 2017 року ніс службу на пункті пропуску «Добрянка». Біля півночі в громадянки ОСОБА_2 було виявлено що її паспорт рахується викраденим. Крім того вона намагалася покинути самовільно зону прикордонного контролю без дозволу, тому була дана команда «Бар'єр», на що він підняв зброє та не давав позивачці покинути відповідну зону, при цьому вона вела себе агресивно, висловлювалася нецензурно, кудись телефонувала, а також намагалася доторкнутися до зброї. Потім позивачку та її молодого чоловіка забрали до центрального офісу де було складено постанову.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є військовослужбовцем та з 16 на 17 листопада 2017 року ніс службу на пункті пропуску «Добрянка», а саме вартовий біля шлагбауму. Біля півночі в громадянки ОСОБА_2 було виявлено що її паспорт рахується викраденим, після чого вона намагалася покинути самовільно зону прикордонного контролю без дозволу, тому була дана команда «Бар'єр», при цьому вона вела себе агресивно, висловлювалася нецензурно, кудись телефонувала, а також намагалася доторкнутися до зброї ОСОБА_5. До шлагбауму вона підходила самовільно на відстані 3-4 метри, що заборонено та знаходилися там близько двох годин. Потім позивачку та її молодого чоловіка забрали до центрального офісу де було складено постанову.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є військовослужбовцем та з 16 на 17 листопада 2017 року ніс службу на пункті пропуску «Добрянка», а саме старшим зміни. Біля півночі в громадянки ОСОБА_2 було виявлено що її паспорт рахується викраденим, після чого вона намагалася покинути самовільно зону прикордонного контролю без дозволу під приводом піти в туалет, тому була дана команда «Бар'єр», при цьому вона вела себе агресивно, висловлювалася нецензурно, кудись телефонувала, а також намагалася доторкнутися до зброї ОСОБА_5 До шлагбауму вона підходила самовільно на відстані 3-4 метри, що заборонено та знаходилися там близько двох годин. Потім позивачку та її молодого чоловіка забрали до центрального офісу де було складено постанову.

Вислухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

17 листопада 2016 року о 00 год. 15 хв. в пункті пропуску автомобільного сполучення «Нові Яриловичі» на території Новояриловської сільради Ріпкинського району Чернігівської області була виявлена ОСОБА_2, яка слідуючи на виїзд з України без дозволу службової особи прикордонного загону залишила зону прикордонного контролю, чим порушила 2.15 наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 30 листопада 2011 року № 1112, та своїми діями порушила режим в пункті пропуску, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПнРУ № 010567, поясненнями ОСОБА_2, рапортами інспекторів, схемою зони прикордонного контролю, показами свідків в судовому засіданні.

17 листопада 2016 року начальником відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону Фютом О.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000567, якою визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 238 гривень, що підтверджується постановою.

Порядок розгляду вказаних адміністративних матеріалів підтверджується клопотаннями позивача, поясненнями, постановою, копіями паспортів, показами свідків.

Крім того, позивач ОСОБА_2 притягувалась за вчинення у тому ж місці у той же час іншого адміністративного правопорушення, однак відповідні обставини не стосуються предмету цього адміністративного спору і вирішувались у межах інших адміністративних справ іншим судом, що підтверджується протоколами, постановами, поясненнями, заявою, довідками, витягом із кримінального провадження, копіями паспортів, витягом із електронної бази даних ВУС, показами свідків.

Обгрунтовуючи вимоги адміністративного позову позивач посилається на норми ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП та порушення його законних прав та інтересів, допущених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому дотримуючись принципу диспозитивності суд надає правову оцінку таким доводам в межах своєї компетенції.

Відповідно до ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Оскаржувана постанова винесена відносно позивача, тому вона має право на звернення до суду із цим адміністративним позовом.

В адміністративному позові та під час судового розгляду позивач не заперечила факт перебування 17 листопада 2016 року о 00 год. 15 хв. в пункті пропуску автомобільного сполучення «Нові Яриловичі», тобто у час та в місці, зазначеному у оскаржуваній постанові, а посилалась лише на необгрунтованість дій службових осіб прикордонної служби.

Статтею 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду - виїзду.

Суд вважає доводи позиву неспроможними, оскільки з фактичних обставин справи вбачається, що позивач дійсно вчинила діяння, що виразились у самовільному, без дозволу службової особи прикордонного загону залишенні зони прикордонного контролю, тобто порушенні прикордонного режиму в пункті пропуску через державний кордон України, що згідно положень ст.202 КУпАП є підставою для накладення адміністративного стягнення.

Так, факт вчинення позивачем вказаного адміністартивного правопорушення підтверджуєтсья сукупністю письмових доказів та показань всіх свідків у судовому засіданні.

При цьому суд враховує, що доводи відповідача не можуть слугувати підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, оскільки незгода із неправомірними, на думку позивача, діями службових осіб Державної прикордонної служби не породжує права особи відмовитись підкорятись їх вимогам щодо режиму перебування у пункті пропуску. Доводи позивача та свідка ОСОБА_4 щодо неправомірності дій вказаних посадових осіб стосуються інших обставин, які виходять за межі цього позову, стосуються процедури притягнення позивача до відповідальності за інше адміністративне правопорушення, яким вже надана правова оцінка судом в інших адміністративних справах. При цьому всі досліджені в межах цієї справи докази, в тому числі і показання свідка ОСОБА_4 містять достатньо відомостей про самовільне без дозволу уповноважених осіб пересування позивача на території пункту пропуску через державний кордон в протилежному від встановленого у цьому режимному об'єкті схемою і наказом напрямку, непідкорення розпорядженням уповноважених осіб, які правомірно перешкоджали можливості залишення позивачем пункту пропуску у невстановленому місці і порушенням встановленого режиму та порядку.

Оскаржувана постанова грунтується на матеріалах справи та містить об'єктивні дані про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вказані вище обставини свідчать, що оскаржуване рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень грунтується на вимогах чинного законодавства, а доводи позову не узгоджуються із матеріалами справи та нормами чинного законодавства, оскільки дії відповідача вчинені в межах його компетенції та цілком відповідали нормам КУпАП.

Будь-яких доказів, які б вказували на відсутність в діях позивача складу або події зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення суду не подано.

Враховуючи викладене, порушень чинного законодавства у оскаржуваному рішенні відповідача не вбачається.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.ч.1,2 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що під час судового розгляду не подано належних доказів неправомірності рішення суб'єкта владних повноважень, з встановлених судом обставин вбачається, що позивач дійсно вчинила визначені постановою діяння, посилання позивача на певні обставини не спростовують наявності вини у вчиненні правопорушення, а відтак не можуть слугувати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, з фактичних обставин справи не вбачається порушення законних прав та законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту, тому вимоги адміністративного позову не підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17,71,158-163 КАС України, суд ,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до начальника відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону Фют Олександра Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного Адміністративного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня складення постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Суддя О.М.Зінченко