Справа № 308/11501/16-а
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат Мухомедянов В.А. до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат Мухомедянов В.А., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25.10.2016 року близько 13 год. 35 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «MERECEDES BENZ 655», н/з НОМЕР_1, рухався по вулиці (площі) Ш.Петефі, коли помітив, що бортовий комп'ютер автомобіля сигналізує про низький тиск в колесах. Щоб не створювати аварійної ситуації позивач з'їхав з дороги і здійснив вимушену зупинку. Ще не вийшовши з автомобіля, щоб перевірити колеса до нього підійшов працівник поліції і звинуватив у порушенні правил дорожнього руху, а саме в тому, що він зупинився в забороненому для цього місці. ОСОБА_1 намагався пояснити патрульному, що це була вимушена зупинка у зв'язку з можливою несправністю автомобіля і він не хотів створювати потенційно небезпечну ситуацію на дорозі, проте такі пояснення не були взяті до уваги і працівник поліції склав постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. В постанові позивач зазначив, що в нього виникла необхідність зупинки у зв'язку з пошкодженням колеса. Після вищевказаної події під'їхав працівник з сервісу, підкачав колесо та вони направилися до шиномонтажу для ремонту колеса.

Позивач з постановою поліції не погоджується та вважаю, що він діяв у межах Правил дорожнього руху, та передбачаючи можливу небезпеку здійснив вимушену зупинку. Звертає увагу на те, що даний відрізок дороги вже тривалий час знаходиться в процесі ремонту, а саме там знятий верхній шар дорожнього полотна, відсутня будь-яка розмітка та знаки. Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган. В п.1.10 ПДР наведено визначення терміну «вимушена зупинка» - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Згідно з п 15.14. у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. ОСОБА_1 зазначає, що у даному випадку він прибрав свій автомобіль з дороги так як побачив вільне місце обабіч дороги.

Враховуючи зазначене, позивач просить визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії АР №053218- скасувати.

В судове засідання позивач та його представник - адвокат Мухомедьянов В.А. не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 16.01.2017 року адвокат Мухомедьянов В.А. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 13.01.2007 року представником відповідача Качур О.М. до суду подано заяву про відкладення слухання справи у зв'язку із знаходженням представника УПП у містах Ужгороді та Мукачеві у відпустці. Разом із тим, до заяви не надано жодного доказу на підтвердження поважність відсутності представника у судовому засіданні. Крім того, подана заява не підписана представником Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві. 01.12.2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення, згідно яких представник УПП у містах Ужгороді та Мукачеві просить відмовити в задоволенні позову та закрити провадження в справі.

Відповідач - інспектор роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайло Стефанович у судове засідання не з'явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

З урахуванням обставин справи, суд визнає причини неявки представника УПП у містах Ужгороді та Мукачеві та відповідача у судове засідання, призначене на 16.01.2017 року неповажними.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 7 ч.1 ст.3 КАС України визначає, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії АР №053218 від 25.10.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 25.10.2016 року о 13 год. 35 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «MERECEDES BENZ 655», н/з НОМЕР_1, в м.Ужгороді, на вул. (пл.) Ш.Петефі, 14, здійснив зупинку транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 заперечуючи порушення ним Правил дорожнього руху зазначає, що 25.10.2016 року близько 13 год. 35 хв. керуючи автомобілем марки «MERECEDES BENZ 655», н/з НОМЕР_1, він рухався по вулиці (площі) Ш.Петефі в м.Ужгороді, коли помітив, що бортовий комп'ютер автомобіля сигналізує про низький тиск в колесах. Щоб не створювати аварійної ситуації позивач з'їхав з дороги і здійснив вимушену зупинку. При цьому зауважує, що вказаний відрізок дороги тривалий час знаходиться в процесі ремонту, а саме там знятий верхній шар дорожнього полотна, відсутня будь-яка розмітка та знаки.

Згідно п.1.5 Правил ДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

В п.1.10 ПДР України визначення терміну «вимушена зупинка» - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Позивач зазначає, що з метою усунення перешкод для інших учасників дорожнього руху та не створення аварійної ситуації ним було прийнято рішення прибрати керований ним транспортний засіб з проїжджої частини дороги на вільне місце обабіч дороги. Вказані пояснення ним були надані інспектору роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП Матлах М.С., однак такі останнім прийняті до уваги не були.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, не надано даних результатів вимірювання відстані з місця зупинки керованого позивачем транспортного засобу до пішохідного переходу, інформації з технічних засобів, тощо.

З наданого представником відповідача та дослідженого судом відеозапису неможливо встановити місце зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, чи дійсно це було ближче 10 м від нерегульованого пішохідного переходу на пл..Ш.Петефі в м.Ужгороді. Наданий відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не підтверджує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки даний відеозапис стосується обставин складання самої постанови про адміністративне правопорушення під час якої позивач вказував про наявність технічної несправності з транспортним засобом. Крім того, в долученому до матеріалів справи диску містяться три файли, на відеозапису в яких зазначений час, що фактично передує часу скоєння правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, що не узгоджується з оскаржуваною постановою. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні дані щодо засобу, яким здійснювалася технічна фіксація правопорушення, в оскаржуваній постанові такий не вказано.

Згідно наданого позивачем письмової відповіді ФОП ОСОБА_7, від 02.11.2016 року такий повідомив, що 25 жовтня 2016 року близько 14.30 год, до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням перевірити стан коліс на його автомобілі, Мерседес Бенц G55. Ним було виявлено прокол переднього правого колеса та усунуто пошкодження. Згідно розрахункової квитанції №223682 виданої ФОП ОСОБА_7 за ремонт колеса сплачено 100 грн.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення законодавчих положень відповідачем не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

Зі змісту статті 6 Європейської конвенції з прав людини вбачається, що кожний обвинувачений у скоєнні злочину має як мінімум право мати достатньо часу та можливості для підготовки свого захисту, а також захищати себе сам особисто або через обраного ним самим захисника. При цьому Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема в справі «Deweer v. Belgium» (рішення Суду від 27.02.1980 року), зазначав, що немає ніяких підстав для вузької інтерпретації ст. 6 Конвенції. Так, зазначена стаття застосовується не тільки власно до кримінального судового провадження, але і по відношенню до дисциплінарних та адміністративних процедур (принцип автономності).

Серед основних гарантій захисту прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 268 КУпАП, є право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення, є підставою для скасування постанови інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії АР №053218 від 25.10.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Разом з тим, вимога позивача щодо визнати дій інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними до задоволення не підлягають.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про національну поліцію» з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 розділу І та п.1 розділу IV Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів поліції і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні знання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача - інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича, як посадової особи Національної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема і порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі ст. ст. 7-14, 18, 19, 24, 71, 128, 143, 146, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 33, ч.1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 268, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат Мухомедянов В.А., до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №2 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП старшого лейтенанта поліції Матлах Михайла Стефановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії АР №053218 від 25.10.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

В решті заявлених вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош