Справа № 826/8800/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2017 року № 826/8800/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - Держархбудінспекція, позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - УДВС ГТУЮ у м. Києві, відповідач) про скасування постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 23.05.2016р. у виконавчому провадженні ВП №48774090, які винесені старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Пишним Артемом Володимировичем.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідача листом повідомлено, що боржником відповідно до постанови визначено Інспекцію, в той час, як до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Інспекції.

В той же час, постанову відділу від 18.05.2016 про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено Інспекцію на Держархбудінспекцію отримано Департаментом лише 24.05.2016р., тобто вже після винесення оскаржуваних постанов.

Окрім того, позивач зазначає, що рішення суду на момент винесення оскаржуваних постанов вже було фактично виконано, про що державний виконавець не пересвідчився перед винесенням оскаржуваних постанов.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень та копії матеріалів, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов, суду не надав.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Магдою С.Г. на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47774090 від 19.01.2016р. з примусового виконання виконавчого листа №826/6806/14 від 07.09.2015р., виданого Окружним адміністративним судом міста Києва.

Вказаною постановою зобов'язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві провести перевірку дотримання містобудівного законодавства України при встановленні повітропроводу на фасаді будинку №4/13 по вул. Стрітенській у м. Києві.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду в семиденний строк з дня винесення постанови, а також пунктом 3 попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, рішення буде виконано у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Як зазначає позивач, вказана постанова отримана Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві 25.01.2016р.

Листом від 29.01.2016р. Департамент повідомив УДВС ГТУЮ у м. Києві про те, що боржником відповідно до постанови визначено Інспекцію, в той час, як до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Інспекції, а отже, рішення суду надати неможливо без заміни сторони у виконавчому провадженні.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Пишним А.В. винесена постанова від 18.05.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження, згідно якої здійснено заміну боржника: Інспекцію на Держархбудінспекцію.

Також, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Пишним А.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 23.05.2016р. у ВП №48774090, згідно якої у зв'язку із невиконанням рішення суду у добровільному порядку у наданий строк з боржника Держархбудінспекції стягнуто виконавчий збір у розмірі 2 040,00 грн.

Окрім того, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Пишним А.В. винесено постанову про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 23.05.2016р. у ВП №48774090, якою з боржника стягнуто 330,22 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 17 цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема, такі документи, як виконавчі листи.

Згідно з положеннями статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У відповідності до положень статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з відповідними змінами, роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, після отримання Департаментом постанови про відкриття виконавчого провадження відповідача листом від 29.01.2016р. № 10/26-49/2901/05 повідомлено, що рішення суду в добровільному порядку виконати неможливо, оскільки боржником відповідно до постанови визначено Інспекцію, в той час як відповідно до повідомлення Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві від 03.04.2015р. № б/н, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Інспекції.

Зокрема, згідно п. 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011р. №1074 у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до наказу Держархбудінспекції від 10.10.2014р. № 272 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції», Департамент забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, покладених на нього Положенням про Департамент архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, затвердженого наказом №225 від 01.10.2014р. на території міста Києва з 10.10.2014р.

На даний час Департамент діє на підставі Положення про Департамент затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015р. № 974.

Таким чином, Департамент - територіальний орган утворений як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції з 10.10.2014р. бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території міста Києва.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч. 1 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

На підставі викладеного, для належного проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 826/6806/14 виданого 07.09.2015р. Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 17.11.2015р. здійснено заміну сторони боржника - Інспекції на Держархбудінспекцію, на підставі чого УДВС ГТУЮ у м. Києві винесено постанову від 18.05.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому, як зазначає позивача, вказана постанова Відділу від 18.05.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено Інспекцію на Держархбудінспекцію, отримана позивачем лише 24.05.2016р. Будь-яких доказів протилежного відповідач суду не надав.

Отже, відповідач виніс оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору від 23.05.2016р. не переконавшись в тому, що Держархбудінспекція, як новий боржник, отримала постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Окрім того, відповідачем не встановлено факт виконання чи невиконання судового рішення, яке станом на час відкриття виконавчого провадження є фактично виконаним.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою Департаменту ще до відкриття виконавчого провадження, 05.11.2014р., на підставі, постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2014р., залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014р. у справі І № 826/6806/14, здійснено виїзд за адресою: вул. Стрітенська, 4/13 у Шевченківському районі м. Києва щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами перевірки посадовою особою Департаменту складено акт перевірки від 03.11.2015р., який отримано особисто директором ТОВ «Українська медична група» Западнею Т.В., що посвідчується підписом на акті перевірки.

Також, Департаментом видано обов'язкові до виконання приписи від 03.11.2015р., якими зобов'язано усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку до 26.12.2015р., які також особисто отримано директором ТОВ «Українська медична група» Западнею Т.В., що посвідчується підписом на приписі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Держархбудінспекцією, ще до відкриття виконавчого провадження ВП №48774090, вжито всі необхідні заходи щодо належного виконання судового рішення згідно виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/6806/14 від 07.09.2014р., в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Києві про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.05.2016р. ВП №48774090 є протиправною та підлягає скасуванню.

Окрім того, щодо позовних вимог про скасування постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 23.05.2016р. ВП №48774090 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 4.15. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Мін'юсту № 74/5 від 15.12.1999p. про суми витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець складає акт про витрати на проведення виконавчих дій (додаток 35), в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються, з доданням копій таких документів.

Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний винести постанову, яка разом з актом про витрати на проведення виконавчих дій затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби (додаток 3).

В той же час, відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження зазначеної суми витрат на проведення виконавчих дій, зокрема, акт про витрати та доказів затвердження начальником відповідного органу державної виконавчої служби актів та оскаржуваних постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих, а отже, зазначена постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваних постанов.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги положення ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23.05.2016р. у виконавчому провадженні ВП №48774090, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним Артемом Володимировичем.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 23.05.2016р. у виконавчому провадженні ВП №48774090, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним Артемом Володимировичем.

Присудити на користь Державної архітектурно-будівельної інспекції України () понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко