Справа № 807/896/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

12 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/896/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю представника позивачів - ОСОБА_1,

інші сторони - не з"явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного нотаріуса Макаренко Валерія Михайловича Київський міський нотаріальний округ про скасування рішення та зобов"язання вчинити певній дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч.7 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 12 січня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали. Ухвала в повному обсязі виготовлена 17 січня 2017 року.

14 липня 2016 року, позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерія Михайловича (далі - відповідач), яким просили суд: скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерія Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 29582673 від 13 травня 2016 року та виключити відповідний запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Інші сторони та учасники в судове засідання не з'явилися. Про час та дату слухання справи повідомлялися належним чином, докази наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про закриття провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

В обґрунтування позову підстав скасування рішення про державну реєстрацію позивач посилається на існуючий кредитний договір № 341/5-08 від 27 травня 2008 року за яким позивач отримала від ВАТ "Кредобанк" кредит в розмірі 25 000 доларів США на строк до 26 травня 2018 року для проведення ремонту житлової нерухомості. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2010 року у справі № 2п-1120/10 відмовлено ПАТ "Кредобанк" у зверненні стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та способу реалізації предмету іпотеки-шляхом проведення прилюдних торгів -відмовлено.

Відповідно із записом про право власності № 144876679 вчиненого 10 травня 2016 року приватним нотаріусом Макаренко В.М. власником спірної квартири є ТОВ "Кредекс Фінанс". Підставою виникнення права власності є договір іпотеки № 891, виданий 28 травня 2007 року. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29582673 від 13 червня 2016 року.

Позивачі у позові вказують, що в їх квартиру увірвалися чотири невідомі особи та заявили, що вони є представниками нового власника квартири № 90, а саме ТОВ "Кредекс Фінанс" та поселилися в ній. Від них вимагають звільнити квартиру.

Відповідно до частини другої ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права власності на квартиру, а тому в даному випадку виникає спір про право, який повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, так як предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із цивільними правовідносинами.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства, судової практики, змісту та суті позову, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України: юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України: юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, як слідує із адміністративного позову, власником квартири на підставі Договору Іпотеки № 891 є ТОВ "Кредекс Фінанс". Отже, в даній справі є спір про право, тому позивач обрав неправильний спосіб захисту порушених прав.

Окрім цього, беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного суду України від 29 березня 2016 року № 21-5430а15 та від 14 червня 2016 року № 21-41а16.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 березня 2016 року № 21-5430а15, де колегія суддів Судової палати в адміністративних справах та Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, згідно з яким, вирішено питання щодо права власності - підлягає розгляду у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 29 березня 2016 року та від 14 червня 2016 року, у відповідності до ст. 244 - 2 КАС України є обов'язковою до застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спір про скасування рішення чи реєстраційного запису суб'єкта владних повноважень, згідно з яким, вирішено питання щодо права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), має розглядатися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Оскільки, відповідачем по даній справі є Державний реєстратор, а також, враховуючи ту обставину, що предмет спору стосується цивільного права, саме права власності третьої особи ТОФ "Кредекс Фінанс" на квартиру, дана справа підсудна місцевому загальному суду та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, порушені права і інтереси осіб підлягають захисту в порядку цивільного судочинства з урахуванням п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, яка визначає одним із способів захисту цивільного права визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України, встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч.3 ст.157 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі - не допускається.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст.160, 165, ч. 1 ст. 244 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 807/896/16 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного нотаріуса Макаренко Валерія Михайловича Київський міський нотаріальний округ про скасування рішення та зобов'язання вчинити певній дії - закрити, у зв'язку із неналежність розглядати дану справу в порядку адміністративного судочинства.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції)

СуддяТ.В. Скраль