Справа № 739/1873/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 739/1873/16-а Головуючий у 1-й інстанції: 739/1873/16-а Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13.12.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання неправомірним рішення № 81/04 С-ІІ від 19.10.2016 щодо відмови позивачу провести перерахунок пенсії державного службовця, зобов'язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної, за останнім місцем роботи на державній службі з урахуванням підвищення з 01.12.2015 згідно Постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015 включивши в розрахунок в середньомісячному розмірі за останні 24 календарні місяці (з 01.12.2014 по 31.11.2006) інші премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань при цьому виплати скорегувати згідно Порядку № 226/509.

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13.12.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу з 22.12. 2006 призначено пенсію державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати начальника директора Новгород-Сіверського районного центру зайнятості у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі.

В листопаді 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії виходячи з розміру заробітної плати за посадою, яку вона обіймала перед виходом на пенсію, згідно довідки № 481-03 від 17.10.2016 (а.с. 11), однак листом № 81/04/С-11 від 02.11.2016 відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, яке мотивовано відсутністю для його проведення законних підстав (а.с. 7).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01 січня 2015 року передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015 було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, у подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності 01.01.2015, текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, яким не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів.

Водночас слід зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 виключено пункт 4 постанови № 865, яким раніше був встановлений порядок перерахунку пенсій, призначених на підставі Закону України «Про державну службу» зі змінами, внесеними Законом України N 432-IV від 16.01.2003 «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

При вирішенні спірних правовідносин колегією суддів також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у рішенні від 09.10.1979 по справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР). У рішенні N 2-рп/99 від 02.03.1999 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

З огляду на викладене, підстави для перерахунку пенсії позивача згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" в чинній редакції на момент призначення позивачу пенсії, у зв'язку зі збільшенням заробітної плати, - відсутні.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що пенсійний орган, відповідач у справі, відмовляючи у перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13.12.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.