Справа № 676/3393/16-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/3393/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах Д. В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

17 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Івано-Франківського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ПС № 677280 від 01.07.2016 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, здійснив зупинку на проїжджій частині та не залишив 3 м. до суцільної лінії горизонтальної відмітки 1.1, чим порушив п. 15.9 (д) ПДР України, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., встановлене положеннями ч. 1 статті 122 КУпАП.

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач з'ясував усі обставини та застосував до позивача стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого позивачем правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як встановлено з матеріалів справи, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, 01.07.2016 року, об 11 год. 45 хв., у м. Івано-Франківськ, позивач здійснив зупинку на проїжджій частині та не залишив 3 м. до суцільної лінії горизонтальної відмітки 1.1.

Відповідно до п. 15.9 д Правил дорожнього руху України зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови та застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП.

Оцінивши доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція № 1376).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, колегія суддів зазначає, що положеннями законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено обов'язку посадових осіб органів Національної поліції України складати протокол про адміністративне правопорушення за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про те, що постанова у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 прийнята на підставі, у спосіб та у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2016 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.