Справа № 809/1609/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2017 р. Справа № 809/1609/16

м. Івано-Франківськ

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.06.2015, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016 Державне підприємство "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" (надалі позивач, підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № від 16.06.2015 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем земельний податок в розмірі 1 788 780, 43 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 447 195, 11 гривень.

03.01.2017 ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду за №809/1609/16 залучено до даної адміністративної справи ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (далі третя особа).

Позовні вимоги мотивовані тим, що податкові зобовязання з сплати земельного податку за 2013, 2014, 2015 роки позивачем визначені згідно нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої рішенням ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 25.06.2011, згідно чого вартість земельних ділянок промисловості, за метр квадратний, на 2013, 2014 роки становила 523, 86 гривень, на 2015 рік 654, 30 гривень, вартість земельних ділянок житлової забудови на 2013, 2014 роки становила 418, 62 гривень, на 2015 рік 522, 86 гривень. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду за №876/7281/15 від 26.10.2015 визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011 в частині пункту 1 та пункту 6, внаслідок чого позивачем подано відповідачу уточнюючі податкові декларації за 2013, 2014, 2015 роки та застосовано нормативну грошову оцінку земельних ділянок затверджену рішенням ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» від 10.07.2008, згідно якого нормативна грошова оцінка за земельні ділянки промисловості, за метр квадратний, на 2013, 2014 роки становила 248, 79 гривень, на 2015 рік 310, 74 гривень, грошова оцінка за земельні ділянки житлової забудови, за метр квадратний, на 2013, 2014 роки, становила 418, 62 гривень, на 2015 рік 522, 86 гривень. Відповідач, під час перевірки, застосував нормативного грошову оцінку за земельні ділянки за 2013, 2014 роки в розмірі 523, 81 гривень за квадратний метр, за 2015 рік в розмірі 654, 14 гривень, згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та інформації третьої особи від 21.10.2015 за №8-28-0.4-2072/2-15, внаслідок чого відповідачем невірно встановлено заниження податкових зобовязань з сплати земельного податку. Тому, просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № від 16.06.2015.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, з мотивів викладених в письмовому запереченні, обґрунтованих тим, що нормативну грошову оцінку земельних ділянок відповідачем застосовано у відповідності до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та інформації відділу Держземагенства від 21.10.2015 за №8-28-0.4-2072/2-15, згідно яких вартість квадратного метра землі у 2013, 2014 роках становила 523, 81 гривень, у 2015 році 654, 14 гривень. Тому, під час перевірки встановлено розбіжності по застосуванню нормативно-грошової оцінки землі та встановлено заниження позивачем земельного податку за 2013, 2014, 2015 роки в розмірі 1 788 780, 43 гривень, чим порушено вимоги підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 та пункту 286 статті 286 Податкового кодексу України. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним.

Крім того, заперечення обґрунтовано тим, що посилання позивача на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду за №876/7281/15 від 26.10.2015, якою визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011 в частині пункту 1 та пункту 6 не обґрунтовує позовних вимог позивача, оскільки визнання акта субєкта владних повноважень нечинним значить втрату чинності таким актом з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого судового рішення. Рішення ОСОБА_1 міської ради в частині затвердження нової технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок є нормативно-правовим актом, а не актом індивідуальної дії, та за наслідками судового оскарження може бути лише визнане нечинним, а не скасованим.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснила, що відповідачу надано відомості про нормативно-грошову оцінку земель затверджених рішенням ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011, оскільки постанова Львівського апеляційного адміністративного суду за №876/7281/15 від 26.10.2015 оскаржувалась в касаційному порядку. Позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.05.2000 здійснено державну реєстрацію юридичної особи Державного підприємства "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод", що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Державне підприємство "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, є платником земельного податку.

Позивач є постійним користувачем земельних ділянок, які обліковуються на території ОСОБА_1 міської ради, а саме: площею: 201826 кв. м. (цільове призначення землі промисловості) у відповідності до державного акту на право постійного користування землею за №001573/15/04-000286, 525 кв. м. (цільове призначення землі промисловості) у відповідності рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 народних депутатів за № 415/2 від 07.07.1975 та 7 300 кв. м. (цільове призначення землі житлової забудови) згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 народних депутатів за №671/1 від 18.11.1976.

10.07.2008 рішенням ХХІХ сесії ОСОБА_1 міської ради пятого демократичного скликання «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» затверджено нормативно-грошову оцінку земель міста ОСОБА_1.

Нормативна грошова оцінка за земельні ділянки промисловості, за метр квадратний, на 2013, 2014 роки становила 248, 79 гривень, на 2015 рік 310, 74 гривень, грошова оцінка за земельні ділянки житлової забудови, за метр квадратний, на 2013, 2014 роки, становила 418, 62 гривень, на 2015 рік 522, 86 гривень.

25.06.2011 рішенням ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 внесено зміни до рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 10.07.2008 «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» та затверджено нову нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_1.

Нова нормативна грошова оцінка встановлює вартість земель за квадратний метр, а саме: за земельні ділянки промисловості на 2013, 2014 роки 523, 86 гривень, на 2015 рік 654, 30 гривень, за земельні ділянки житлової забудови на 2013, 2014 роки 418, 62 гривень, на 2015 рік 522, 86 гривень.

Позивачем подано відповідачу звітні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013, 2014, 2015 роки, що подані 20.02.2013, 24.01.2014, 03.01.2015, відповідно. Застосовано нормативну грошову оцінку земельних ділянок затверджену рішенням ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 25.06.2011.

Так, у відповідності податкових декларацій за 2013 рік та аналогічно за 2014 рік позивачем самостійно визначено податок з сплати земельного податку за землі промисловості площею 201826 кв. м. та 525 кв. м., нормативна грошова ставка яких 523, 86 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 1 057 285, 68 гривень та 2 750, 27 гривень, відповідно за кожну окрему площу земельної ділянки та за кожен окремий звітний період. За землі житлової забудови площею 7 300 кв. м., нормативна грошова ставка якої 418, 62 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 916, 78 гривень за кожен окремий звітний період (а. с. 83 87).

У відповідності податкової декларації за 2015 рік позивачем самостійно визначено податок з сплати земельного податку за землі промисловості площею 201826 кв. м. та 525 кв. м., нормативна грошова ставка яких 654, 30 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 1 320 547, 52 гривень та 3 435, 08 гривень за кожну окрему площу земельної ділянки. За землі житлової забудови площею 7 300 кв. м., нормативна грошова ставка якої 522, 86 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 1 145, 06 гривень (а. с. 80 82).

26.10.2015 постановою Львівського апеляційного адміністративного суду за №876/7281/15, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2016, визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011 в частині пункту 1 та пункту 6. Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили у відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, з моменту проголошення.

24.11.2015 позивачем подано контролюючому органу уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013, 2014, 2015 роки. Нормативну грошову оцінку земельних ділянок позивачем застосовано у відповідності до рішення ХХІХ сесії ОСОБА_1 міської ради пятого демократичного скликання «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» від 10.07.2008.

Згідно уточнених податкових декларацій за 2013, 2014 роки позивачем самостійно визначено податок з сплати земельного податку за землі промисловості площею 201826 кв. м. та 525 кв. м., нормативна грошова ставка яких 248, 79 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 502 122, 91 гривень та 1 306 гривень, відповідно за кожну окрему площу земельної ділянки та за кожен окремий звітний період. За землі житлової забудови площею 7 300 кв. м., нормативна грошова ставка якої 418, 62 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 916, 78 гривень за кожен окремий звітний період (а. с. 71 73).

Відповідно уточненої податкової декларації за 2015 рік позивачем самостійно визначено податок з сплати земельного податку за землі промисловості площею 201826 кв. м. та 525 кв. м., нормативна грошова ставка яких 310, 74 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 627 154, 11 гривень та 1 631, 39 гривень за кожну окрему площу земельної ділянки. За землі житлової забудови площею 7 300 кв. м., нормативна грошова ставка якої 522, 86 гривень, з коефіцієнтом 1 відсоток, за однин квадратний метр, на суму 1 145, 06 гривень (а. с. 74 80).

02.06.2016 відповідачем проведено перевірку відповідача з питань визначення податкових зобовязань по земельному податку за 2013, 2014, 2015 роки, за наслідками якої складено акт «Про результати камеральної перевірки платника земельного податку ДП МОУ « 63 котельно-зварювальний завод» за №2331/12-03/07552205 (а. с. 58 59).

Висновками перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 та пункту 286 статті 286 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено земельний податок за 2013, 2014, 2015 роки в сумі 1 788 780, 43 гривень.

Підставою для прийняття контролюючим органом таких висновків була інформація відділу Держземагенства у м. Івано-Франківську щодо земельних площ підприємства та технічної документації про нормативно грошову оцінку землі від 21.10.2015 за №8-28-0.4-2075/2-15, від 22.12.2015 та від 27.04.2016 за №19-28-04-902/2-16, згідно яких нормативно грошова оцінка земельної ділянки за метр квадратний у 2013, 2014 роках становила 523, 81 гривень, у 2015 році 654, 14 гривень.

Розмір нормативно-грошової оцінки земель визначено у відповідності до рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011

16.06.2016 контролюючий орган, на підставі акта «Про результати камеральної перевірки платника земельного податку ДП МОУ « 63 котельно-зварювальний завод» №2331/12-03/07552205 від 02.06.2016, за порушення позивачем вимог підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 та пункту 286 статті 286 Податкового кодексу України, податковим повідомленням-рішенням за № від 16.06.2015 збільшив Державному підприємству "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" суму грошового зобовязання за платежем земельний податок в розмірі 1 788 780, 43 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 447 195, 11 гривень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Згідно підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать податок на майно.

Стаття 265 Податкового кодексу України визначає склад податку на майно.

У відповідності до підпункту 265.1.3 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з плати за землю.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 даного Кодексу земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Відповідно підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3.), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

Відповідно пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно підпункту 14.1.34 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України власники земельних ділянок юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно.

Відповідно підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

У відповідності до пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (підпункт 270.1.1); земельні частки (паї), які перебувають у власності (підпункт 270.1.2).

Згідно статті 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно пункту 271.2 статті 271 даного Кодексу рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Стаття 286 Податкового кодексу України встановлює порядок обчислення плати за землю.

Відповідно пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2).

У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни (пункту 286.4).

Як встановлено судом, 26.10.2015 постановою Львівського апеляційного адміністративного суду за №876/7281/15, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2016, визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011 в частині пункту 1 та пункту 6. Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили у відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, з моменту проголошення.

Таким чином, оскільки базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІ Податкового кодексу України, то в даних правовідносинах базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок, затверджена рішенням ХХІХ сесії ОСОБА_1 міської ради пятого демократичного скликання «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» від 10.07.2008.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Стаття 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначає особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень.

Відповідно частини 8 статті 171 даного Кодексу суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Згідно частини 9 даної статті цього ж Кодексу якщо у процесі розгляду справи щодо нормативно-правового акта виявлено незаконність або невідповідність правовому акту вищої юридичної сили інших правових актів чи їх окремих положень, крім тих, щодо яких відкрито провадження в адміністративній справі, які впливають на прийняття постанови у справі, суд визнає такі акти чи їх окремі положення незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили.

Відповідно до пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» за №7 від 20.05.2013 із змісту статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому, одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

В свою чергу, скасування акта субєкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту його прийняття.

Акт субєкта владних повноважень після його скасування судовим рішенням не може застосовуватися до правовідносин, на регулювання яких він був виданий, а також не підлягають збереженню правовідносини, які виникли на підставі скасованого акта субєкта владних повноважень.

Як зазначалося вище, збереження таких правовідносин забезпечується повноваженням суду на прийняття рішення про визнання акта субєкта владних повноважень нечинним.

З огляду на те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду за №876/7281/15 від 26.10.2015 рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011 скасовано, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню акт субєкта владних повноважень, який регулював ці відносини до видачі скасованого рішення, яким є рішення ХХІХ сесії ОСОБА_1 міської ради пятого демократичного скликання «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1» від 10.07.2008 і, відповідно, не підлягає застосуванню рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011.

Як наслідок, є протиправним застосування відповідачем до спірних правовідносин рішення ОСОБА_1 міської ради за №248-10/1 від 25.06.2011, а також є протиправним визначення, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, розміру грошових зобовязань позивача з сплати земельного податку згідно нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, встановлених скасованим рішенням ОСОБА_1 міської ради.

Таким чином, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення за № від 16.06.2015 про збільшення Державному підприємству "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" суми грошового зобовязання за платежем земельний податок в розмірі 1 788 780, 43 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 447 195, 11 гривень.

Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, а даний адміністративний позов підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, визначеного статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивачем платіжним дорученням за №420 від 30.11.2016 на суму 6 890 гривень підтверджено сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь Державного підприємства "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 6 890 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за № від 16.06.2015 про збільшення Державному підприємству "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" () суми грошового зобовязання за платежем земельний податок в розмірі 1 788 780, 43 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 447 195, 11 гривень.

Стягнути на користь Державного підприємства "ОСОБА_1 котельно-зварювальний завод" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 25.01.2017.