Справа № 415/6847/16-а
Суддя: Бойко С. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відстрочку сплати судового збору

18.01.17 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Бойко С.Л., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

16 січня 2017 р. позивач до суду надав клопотання, в якому просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки відповідно до чинного законодавства він звільнений від сплати судового збору.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач зазначив, що згідно ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

При цьому позивач послався на затверджену постановою ВАСУ №2 від 23.01.2015 р. «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України… «Про судовий збір» довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір», в якій зокрема зазначено, що

«…у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір».

Такі розяснення не можуть бути прийняти до уваги з таких підстав.

Згідно ст.36 ч.2 п.6 Закону України «По судоустрій і статус суддів» (в редакції на час прийняття постанови Пленуму) пленум вищого спеціалізованого суду за результатами аналізу судової статистики та узагальнення судової практики дає розяснення рекомендаційного характеру з питань застосування спеціалізованими судами законодавства при вирішенні справ відповідної судової спеціалізації.

Таким чином постанови пленуму ВАСУ носили рекомендаційний, а не обовязковий характер для суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтями 2 і 3 ДКМУ «Про державне мито» будь-які позовні заяви обєктами справляння державного мита не є, ставки державного мита для цього не передбачені.

З аналізу Закону «По судовий збір» і ДКМУ «Про державне мито» вбачається, що вони мають різний предмет правового регулювання, а відповідно і стосуються різних правовідносин.

Тому їх норми не є загальними та спеціальними, оскільки і загальні і спеціальні норми регулюють одні й ті ж самі правовідносини, тільки спеціальні норми роблять це конкретніше і є більш вузькими порівняно із загальними.

Окрім того, законодавцем при прийнятті ЗУ «Про судовий збір» вносилися зміни до спеціальних законів, які передбачали звільнення від сплати державного мита під час звернення до суду за окремими видами правовідносин. Наприклад, п.4 Прикінцевих та перехідних положень такі зміни були внесені до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» де словосполучення «державного мита» було замінено на словосполучення «судового збору».

Сплата ж державного мита, від якої позивач звільнений згідно цієї норми, від нього не вимагається.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору в розмірі 551,20 грн., однак вважає за можливе відстрочити сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. за подання позову до ухвалення судового рішення по справі.

Таким чином, відповідно до ст.88 КАС України, необхідно відстрочити сплачу судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.88 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Лисичанського міського суду ОСОБА_3