Справа № 226/1504/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Редько Ж.Є.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року справа №226/1504/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:судді-доповідача: Шишова О.О. суддів: Сіваченка І.В., Чебанов О.О.,розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 02 грудня 2016 р. у справі № 226/1504/16-а (головуючий І інстанції Редько Ж.Є.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання проведення перерахунку призначеної пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, апелянт) звернулася до Димитровського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (далі - відповідач,Управління) про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області №146310 від 19.08.2016 року про відмову в перерахунку пенсії, визнання протиправними та зобов'язати відповідача провести з 01.05.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 по заробітній платі на підставі довідки за формою 15-1 від 12.08.2016 №8225/04 та довідки за формою №5-1 від 12.08.2016 року №8225/04 із застосуванням загального проценту розрахунку пенсії 90 % від суми заробітку.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 02 грудня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області № 146310 від 19.08.2016 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі.

- зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 12 серпня 2016 року відповідно до норм діючого законодавства.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Постанова мотивована тим, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення ст.37-1 Закону N 3723-XII вже втратили чинність, тому в Управління були відсутні підстави для їх застосування.Крім того, суд першої інстанції зобов'язав Управління розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 12 серпня 2016 року відповідно до норм діючого законодавства.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при перерахунку пенсії по заробітній платі позивачу, як державному службовцю, має застосовуватися норма, що діяла на момент призначення їй пенсії.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглядається апеляційна скарга позивача ОСОБА_2, то рішення суду першої інстанції переглядається в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме в частині зобов'язання УПФУ в м.Димитрові Донецької області провести перерахунок пенсії з 01.05.2016 року з урахуванням довідки від 12.08.2016 № 8225/04 з застосуванням 90 % від суми заробітку.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_2 з 11.03.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області як отримувач пенсії за віком, призначену на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХП від16.12.1993 року, що підтверджується письмовими запереченнями відповідача.

12.08.2016 року ОСОБА_2 звернулась до Управління із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі відповідно до Закону України «Про державну службу», додавши довідки від 12.08.2015 року № 8225/04 про заробітну плату та її складові, видані Фондом (а.с.13-14, 15-16).

Рішенням від 19.08.2016 року № 146310 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивача по заробітній платі з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, відповідно до якого з 01.06.2015 року норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу», скасовані, а тому з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с.12).

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIIІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIIІ), який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ і її викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". При цьому слід зазначити, що Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" (набрав чинності з 01.05.2016, далі - Закон № 889-VІІІ) визнано Закон № 3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, ст.ст. 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 01.05.2016 втратили чинність.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону від 02.03.2015 № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів". "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу". "Про Національний банк України". "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Навпаки, в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони № 76-VII, № 213-VIIІ та № 889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

В апеляційній скарзі позивач вказує на "звуження його існуючих прав і свобод". Відносно цього, колегія суддів зазначає, що відмова в перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру отримуваної пенсії, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та ніяким чином не позбавляє його права на соціальний захист.

Право на пенсію позивач реалізував в 2009 році та нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Також апелянт нагадує, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі, а нормами, які визначають механізм проведення перерахунку йому пенсії є норми статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, який діяв на час призначення йому пенсії. Однак, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що право на призначення пенсії позивачу виникло з 09.02.2010, і їй було призначено пенсію згідно діючого на той час законодавства, без порушень і звуження права позивача на пенсійне забезпечення. При цьому слід зазначити, що розмір заробітної плати спеціаліста відповідної категорії було підвищено з 01.05.2016, тобто, на той момент, коли норми раніше діючого законодавства, якими передбачались перерахунки пенсії державним службовцям, вже втратили чинність.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, якими на теперішній час регулюється порядок первинного призначення пенсій державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Як наслідок, можливість перерахунку пенсії позивачу з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 90% від суми заробітної плати (в тому числі з урахуванням надбавок і доплат до посадового окладу, зазначених у довідці №14 від 26.09.2016), суд вважає безпідставним і неможливим.

Стосовно не проведення Управлінням перерахунку пенсії позивачу на підставі нормативних документів, які втратили чинність, колегія суддів також зазначає, що у мотивувальній частині Рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно є практика, коли наступний в часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тобто, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в Управлінні відсутні підстави для їх застосування.

Діючий Закон № 889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Таким чином, пенсії, призначені згідно із Законом № 3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV, тобто, тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами органів місцевого самоврядування та наказами головного управління ПФУ в Донецькій області, Положенням про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах а також в об'єднаних управліннях, затвердженим постановою правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів прийшла до такого висновку, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в Управлінні відсутні підстави для їх застосування.

На підставі викладеного колегія суддів, вважає що вищезазначені обставини повністю спростовують доводи апелянта щодо перерахунку пенсії положення ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 02 грудня 2016 р. у справі № 226/1504/16-а- залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 02 грудня 2016 р. у справі № 226/1504/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов