Справа № 826/17862/14
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2016 року № 826/17862/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Кузьменка В.А., Мазур А.С., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

Державної виконавчої служби України,

Державної казначейської служби України

про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач 1), Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - відповідач 2), Державної виконавчої служби України (надалі - відповідач 3), Державної казначейської служби України (надалі - відповідач 4), в якому з урахуванням уточнень просить: визнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась в неповному та неналежному виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) в порушення встановленого тримісячного строку з 12.02.2014 року до 13.05.2014 року; визнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась в неповному та неналежному виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) в порушення встановленого тримісячного строку до 14.05.2014 року; визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, Департамент ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась у винесенні вимоги від 15.03.2016 року №16-7/20.1/22 головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ, вимоги від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2 головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ та постанови від 11.07.2016 року головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ про закінчення виконавчого провадження №42581962; визнати протиправною та скасувати вимогу від 15.03.2016 року №16-7/20.1/22 головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ щодо сплати пені на користь ОСОБА_1 в розмірі 1989,96 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2 головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ щодо сплати пені на користь ОСОБА_1 в розмірі 1989,96 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову від 11.07.2016 року головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ про закінчення виконавчого провадження №42581962; зобов'язати Міністерство юстиції України, Державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України вжити заходів щодо виконання в повному та фактичному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України); зобов'язати Міністерство юстиції України, Департамент ДВС МЮУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за протиправне і неналежне виконання рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) пеню в розмірі простого відсотка у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати в повному обсязі 2000 євро та 108517,91 грн., до якої має бути додано три відсоткові пункти.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішення Європейського Суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі "Щукін та інші проти України" заява № 59834/09 в частині справи "ОСОБА_1 v. Ukraine" (Дегтяренко проти України) не виконано в повному та фактичному обсязі, а саме у визначений судом строк до 13.05.2014 року не виплачено 2000 євро заборгованості по пенсії, присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 року у справі № 2-2038/2010 та постановою Апеляційного суду Київської області від 12.07.2011 року у справі № 22а-13150/11 при виконанні рішення Європейського Суду з прав людини від 13.02.2014 року.

Представник відповідачів 1, 2 заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що Відповідачами вже в повному обсязі виконано рішення Європейського Суду з прав людини від 13.02.2014 року, зокрема, в період розгляду даної справи виплачено всі необхідні суми ОСОБА_1

Представники відповідача 3,4 в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники сторін, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 у справі №2-2038-10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові Київської області про зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію позов задоволено частково, визнані неправомірними дії; зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити державну пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 15 липня 2007 року до 15 липня 2010 року із зарахуванням проведених виплат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області у справі №22а-13150/11 постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 змінено, викладено абзац третій резолютивної частини у такій редакції: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Васильків Київської області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю недоотриманої пенсії з 15 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 15 липня 2010 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком передбаченому ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у решті постанову залишено без змін.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2013 у справі №2-2038/10 (провадження №6-а/362/57/13), яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013, змінено спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області на користь ОСОБА_1 108517,91 грн. боргу.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Щукін та інші проти України» від 13.02.2014 постановлено:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, чиї заяви зазначені у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Згідно пункту 15 вказано рішення, враховуючи схожість заяв, наведених в Додатку 1, в контексті основних правових питань, про які в них йдеться, Європейський суд з прав людини визнав за потрібне об'єднати їх, серед яких під номером 150 Додатку 1 «Прийняті заяви» до вказаного рішення зазначено заяву №74233/12 від 15.11.2012 ОСОБА_1 щодо виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 (зі змінами, внесеними Апеляційним судом Київської області від 12.07.2011).

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Медведєвим О.В. 19.03.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення №59834/09, виданого 13.02.2014 Європейським судом з прав людини.

Так, Позивачу було недосплачена сума коштів в розмірі 716,52 грн., оскільки з платіжних доручень вбачається на виконання рішення Європейського суду з прав людини №59834/09 від 13.02.2014 року надійшли грошові кошти у розмірі 107975,32 грн., а не 108517,91 грн. (за рішенням національного суду) та 34612,99 грн., а не 34786,92 грн. (відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат (справедлива сатисфакція).

В подальшому, Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність державної виконавчої служби щодо невиплати коштів в повному обсязі та зобов'язання виконати рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) фактично та в повному обсязі.

Постановою від 17.06.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва по справі №826/5012/15 позов задоволено частково, визнано протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо передчасного розрахунку пені (в контексті рішення Європейського суду з прав людини №59834/09 від 13.02.2014 року - простого відсотка (simple interest) без остаточного розрахунку належних ОСОБА_1 грошових коштів, визначених у рішенні Європейського суду з прав людини №59834/09 від 13.02.2014 року.

Постановою від 13.08.2015 року Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/5012/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про скасування вимоги державного виконавця від 19 лютого 2015 року № 14-726-2/16 - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині. В іншій частині постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2015 року - залишити без змін.

Крім цього, Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2015 року по справі №826/5713/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2015 року, позов заоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України, що проявилася в невиконанні в повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 по заяві № 59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 проти України» згідно з виконавчим документом, що проявилось в не підготовці та не надісланні вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати ОСОБА_1 542,59 грн. з недовиплаченої заборгованості з 108 517 грн. 91 коп., присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 по справі № 2-2038/2010 та щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по довиплаті ОСОБА_1 173,93 грн. з недовиплаченої суми 34 786,92 грн. (2000 євро), присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України», визнано протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 42581962, визнано протиправною та скасувано постанову ДВС України від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП № 42581962, зобов'язано ДВС України вжити заходів щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати ОСОБА_1 542,59 грн. з недовиплаченої заборгованості з 108 517 грн. 91 коп., присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 № 2-2038/2010, зобов'язано ДВС України вжити заходів щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по до виплаті ОСОБА_1 173,93 грн. з недовиплаченої суми 34 786,92 грн. (2000 євро), присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України» заява № 59834/09.

На виконання Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2015 року по справі №826/5012/15 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України А.М.Решаковою винесено вимогу державного виконавця від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2, якою вимогу державного виконавця від 15.03.2016 року №16-7/20.1/22 вважати недійсною, зобов'язано Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України в десятиденний строк провести дії спрямовані на виконання рішення №59834/09 від 13.02.2014 року Європейським судом з прав людини у справі «Щукін та інші проти України» та сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість (пеню) в розмірі 1989,96 грн. за несвоєчасне виконання рішення суду згідно документів, що додаються.

Відповідно до платіжного доручення від 24.03.2016 року №1624 ОСОБА_1 виплачено суму пені в розмірі 1989,96 грн.

На виконання постанови від 29.09.2015 року по справі №826/5713/15 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України А.М. Решаковою винесено вимогу державного виконавця від 22.12.2015 року №176/20.1/22, якою зобов'язано Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України в десятиденний строк провести дії щодо виплати ОСОБА_1 недоотриманих коштів в сумі 542,59 грн. з недовиплаченої заборгованості з 108517,91 грн, та щодо виплати 173,93 грн. з недовиплаченої суми 34786,92 грн. (2000 євро). Всього підлягає перерахуванню 716,52 грн. з урахуванням врахування банківської комісії в сумі 0,5% від суми платежу.

З платіжного доручення від 25.12.2015 року №3383 вбачається, що Позивачу перераховано кошти в розмірі 720,10 грн.

Головним державним виконавцем Департаменту ДВС МЮУ винесено постанову від 11.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження №42581962.

З урахуванням уточнень, Позивач зазначає, що при винесенні вимоги державного виконавця щодо виплати пені в сумі 1989,96 грн. не було враховано банківської комісії в розмірі 0,5%.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 р. №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» вирішено ліквідувати Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); установити, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної виконавчої служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2015 №1134/к затверджено Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який відповідно до пункту 1.1 вказаного Положення є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України. Відповідно до пункту 2.1 та 2.2 вказаного Положення Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України забезпечує формування і реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); забезпечує своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

Отже, належним відповідачем за вказаними позовними вимогами є саме Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (надалі - Закон №606).

Відповідно до ст. 1 Закону №606, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону №606 визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, приписами ч. 1 ст. 11 Закону №606 зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (п. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №606).

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV (надалі - Закон № 3477-IV), протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва: а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів; б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва. Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні. У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення (ч.ч. 1 та 2 ст. 8 Закону №3477-IV).

Комісія за поповнення картки в Приват24 безготівковим платежем зі своїх карток, через термінал самообслуговування, касу банку, безготівковим платежем від третіх осіб, складає 0,5% від суми (поповнення, перерахування).

Суд встановив, що, в даному випадку, кошти зараховувались на рахунок позивача, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», а при перерахуванні коштів на вказаний рахунок 24.03.2016 року банком була списана комісія в 0,5% від суми платежу.

Таким чином, позивач не отримав в повному обсязі належну їй суму в розмірі 0,5% від суми 1989,96 грн., іншого відповідачем 1 не доведено.

З огляду на те, що вимога державного виконавця в даному випадку є єдиним документом, який фіксує розмір пені, яку боржник зобов'язаний сплатити стягувачу, Суд вважає, що вимога державного виконавця від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2 безпосередньо впливає на права та інтереси ОСОБА_1

За таких обставин Суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування вимоги державного виконавця від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2 є законною та такою, що підлягає задоволенню.

Натомість позовні вимоги, що стосуються вимоги державного виконавця від 15.03.2016 року №16-7/20.1/22 не підлягають задоволенню, оскільки вона скасована прийнятою вимогою державним виконавцем від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2, а саме п.1 вказаної вимоги передбачено вимогу державного виконавця від 15.03.2016 року №16-7/20.1/22 вважати недійсною у зв'язку з тим, що державним виконавцем помилково не враховані зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України №157 від 24.02.2016 року до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №408 від 07.03.2007 року.

Як наслідок, враховуючи неповну виплату коштів позивачу, постанову від 11.07.2016 року державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ про закінчення виконавчого провадження №42581962 винесено передчасно, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Позовна вимога про визнання протиправними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що проявилися в винесенні постанови від 11.07.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 42581962, підлягає задоволенню з огляду на те, що державний виконавець хоч і мав повноваження на винесення такої постанови, проте, як встановлено судом, не мав на це законних підстав.

Водночас не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що проявились у винесенні вимог від 15.03.2016 року №16-7/20.1/22 та від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2, оскільки позивачем не вказано та не конкретизовано які саме дії були протиправними під час винесення вимог від 15.03.2016 року та від 21.03.2016 року. Натомість, щодо суті порушень інтересів позивача, викладених у спірних вимогах, вже досліджені судом вище та враховуючи надання їм оцінки, визнано протиправним та скасовано вимогу від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2, що в свою чергу відновлює права та інтереси, передбачені чинним законодавством України.

З метою відновлення порушених прав позивача, Суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо зобов'язання Департамент ДВС МЮУ вжити заходів щодо виконання в повному та фактичному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) за умови врахування висновків, викладених вище.

Позовна вимога щодо зобов'язання Міністерства юстиції України, Департаменту ДВС МЮУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за протиправне і неналежне виконання рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) пеню в розмірі простого відсотка у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати в повному обсязі 2000 євро та 108517,91 грн., до якої має бути додано три відсоткові пункти не підлягає задоволенню, оскільки такий розрахунок вже було здійснено у вимозі від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2 та порушень щодо вказаних розрахунків Позивачем не зазначено.

Підсумовуючи викладене та враховуючи відсутність доказів на спростування Відповідачами 1, 2, 3 обставин щодо здійснення належних дій щодо фактичного та повного виконання спірного рішення у встановлені строки, позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась в неповному та неналежному виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) в порушення встановленого тримісячного строку з 12.02.2014 року до 13.05.2014 року та визнання незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась в неповному та неналежному виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) в порушення встановленого тримісячного строку до 14.05.2014 року підлягають задоволенню. Натомість, порушень з боку Державної казначейської служби України Суд не вбачає, обґрунтувань та доказів щодо цих обставин Позивачем не надано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вищезазначений розподіл обов'язку доведення встановлює презумпцію правомірності дій позивача та наявність протиправності в діях суб'єкта владних повноважень, яка має бути спростована відповідачем певними засобами доказування.

Натомість в ході судового розгляду справи представниками Відповідача не було надано суду належних доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваних дій.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась в неповному та неналежному виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) в порушення встановленого тримісячного строку з 12.02.2014 року до 13.05.2014 року.

3. Визнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась в неповному та неналежному виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України) в порушення встановленого тримісячного строку до 14.05.2014 року.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу від 21.03.2016 року №16-7/20.1/22/2 головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ щодо сплати пені на користь ОСОБА_1 в розмірі 1989,96 грн.

5. Визнати протиправними дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що проявилась у винесенні постанови від 11.07.2016 року головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ про закінчення виконавчого провадження №42581962.

6. Визнати протиправною та скасувати постанову від 11.07.2016 року головного державного виконавця Департаменту ДВС МЮУ про закінчення виконавчого провадження №42581962.

7. Зобов'язати Департамент Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України вжити заходів щодо виконання в повному та фактичному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява №59834/09, в частині справи «ОСОБА_1 v. Ukraine» (ОСОБА_1 проти України).

8. В решті позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Суддів В.А. Кузьменко

А.С. Мазур