Справа № 766/15786/16-а
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні справу за позовом Херсонської обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я до Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради про визнання незаконним та скасування наказів управління охорони здоров'я Херсонської міської ради, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 152 від 31.10.2016 року Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; визнати незаконним та скасувати наказ № 153 від 31.10.2016 року Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; стягнути з Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради судовий збір у сумі 1450,00грн., мотивуючи тим, що оскаржувані накази відповідачем видані без належних на те повноважень, крім того відсутні законні підстави для їх видання та знехтувані вимоги КЗпП України; вони є незаконними, необґрунтованими та такими, що прийняті із грубим порушенням Конституції України та чинних законів України.

В подальшому позивачем позовні вимоги збільшені, оскільки після звернення до суду відповідачем видані ще інші накази, відповідно яких просив, визнати протиправним та скасувати наказ №152 від 31.10.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; визнати протиправним та скасувати наказ №153 від 31.10.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; визнати протиправним та скасувати наказ №155 від 02.11.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; визнати протиправним та скасувати наказ №156 від 02.11.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; визнати протиправним та скасувати наказ №173 від 14.12.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; визнати протиправним та скасувати наказ №174 від 14.12.16р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради; стягнути з Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради на користь Херсонської обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я судові витрати в сумі 1450,00грн., мотивуючи аналогічними підставами, як і по первісним вимогам.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, із підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, які просили задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували із підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, спеціалістів, дослідивши подані документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем прийнято:

- наказ №152 від 31.10.2016р. «Про виконання програмно-цільового методу у бюджетному процесі 2017 року», зі змісту оскаржуваного наказу:

«1. Головному лікарю КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» ОСОБА_1:

1.1 Закрити стоматологічну поліклініку з 01.01.2017;

1.2 Забезпечити проведення передбачених чинним законодавством України заходів щодо вивільнення працівників з 01.01.2017.

2. Головному лікарю КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є. Карабелеша» ОСОБА_2:

1.1 Закрити стоматологічну поліклініку з 01.01.2017;

1.2 Забезпечити проведення передбачених чинним законодавством України заходів щодо вивільнення працівників з 01.01.2017.

3. Головному лікарю Херсонської міської стоматологічної поліклініки ОСОБА_3:

1.1. Відкрити з 01.01.2017 терапевтичне відділення № 2(вул. І.Кулика, 133-В, м. Херсон), терапевтичне відділення №3(вул. Тираспольська, 62, м. Херсон), хірургічне відділення №2(вул. І.Кулика, 133-В м. Херсон), хірургічне відділення №3 (вул.Тираспольська, 62 м. Херсон), ортопедичне відділення № 2(вул. І.Кулика, 133-В м. Херсон), ортопедичне відділення№3 (вул. Тираспольська, 62 м. Херсон).»;

- наказ №153 від 31.10.2016р. «Про виконання програмно-цільового методу у бюджетному процесі 2017 року», зі змісту оскаржуваного наказу: «1.Головному лікарю КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А.іО. Тропіних» ОСОБА_4:

1.1.Закрити відділення патології, вагітності, акушерське відділення, відділення новонароджених з 01.01.2017;

1.2 Забезпечити проведення передбачених чинним законодавством України заходів щодо вивільнення працівників з 01.01.2017.

2. Головному лікарю КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» ОСОБА_1:

1.1.Закрити відділення патології, вагітності, акушерське відділення, відділення новонароджених з 01.01.2017;

1.2.Забезпечити проведення передбачених чинним законодавством України заходів щодо вивільнення працівників з 01.01.2017.

3. Головному лікарю пологового будинку Суворовського району ім.. З.С. Клименко, ОСОБА_6:

1.1 Відкрити з 01.01.2017 акушерське відділення патології вагітних №2 (вул. Кримська,138 м. Херсон), акушерське відділення патології вагітних №3 (вул. Комарова, 2, м. Херсон), акушерське відділення №2 (вул. Кримська, 138, м. Херсон), акушерське відділення №3 (вул. Комарова,2, м. Херсон), відділення новонароджених№2 (вул. Кримська, 138, м. Херсон), відділення новонароджених№3 (вул. Комарова,2, м. Херсон).»;

- наказ №155 від 02.11.2016р. «Про внесення доповнень до наказу управління охорони здоров'я від 31.10.2016 №152 «Про виконання програмно-цільового методу у бюджетному процесі 2017 року», зі змісту оскаржуваного наказу:

«1.Доповнити наказ управління охорони здоров'я від 31.10.2016 №152 «Про виконання програмно-цільового методу у бюджетному процесі 2017 року», підпунктом 1.6. пункту 3 наступного змісту: «здійснити заходи щодо працевлаштування вивільнених працівників КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є. Карабелеша», КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського».;

- наказ №156 від 02.11.2016р. «Про внесення доповнень до наказу управління охорони здоров'я від 31.10.2016 №153 «Про виконання програмно-цільового методу у бюджетному процесі 2017 року», зі змісту оскаржуваного наказу:

«1.Доповнити наказ управління охорони здоров'я від 31.10.2016 №153 «Про виконання програмно-цільового методу у бюджетному процесі 2017 року», підпунктом 1.6. пункту 3 наступного змісту: «здійснити заходи щодо працевлаштування вивільнених працівників КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А.іО. Тропіних», КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського».;

-наказ №173 від 14.12.2016р. «Про забезпечення працевлаштування вивільнених по переводу працівників, зі змісту оскаржуваного наказу:

«1.Головним лікарям КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» ОСОБА_1, КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є. Карабелеша» ОСОБА_2- припинити, згідно чинного законодавства, на підставі особистих заяв працівників, трудові договори, у зв'язку з переведенням до Херсонської міської стоматологічної поліклініки, згідно з п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України.»;

-наказ №174 від 14.12.16р. «Про забезпечення працевлаштування вивільнених по переводу працівників, зі змісту оскаржуваного наказу:

«1.Головним лікарям КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» ОСОБА_1, КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А.іО. Тропіних», ОСОБА_4 - припинити, згідно чинного законодавства, на підставі особистих заяв працівників, трудові договори, у зв'язку з переведенням до пологового будинку Суворовського району ім.З.С.Клименко, згідно з п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України.».

На 115 аркушах до матеріалів справи долучено заяви про відсутність згоди працівників лікарень щодо примусового звільнення (переведення) на інше місце роботи.

26.08.2016р., директор департаменту бюджету і фінансів звернувся до начальника управління охорони здоров'я про термінову підготовку відповідних проектів рішень щодо реорганізації мережі закладів охорони здоров'я та винесення їх на розгляд чергової сесії міської ради.

А лише з вихідним від 20.10.2016р., однак датованою 21.10.2016р., відповідно до службової записки, директор департаменту бюджету і фінансів на ім'я Міського голови, просить надати доручення управлінню охорони здоров'я терміново підготувати відповідні проекти рішень та винести їх на розгляд чергової сесії міської ради.

Згідно протоколу №15 від 31.10.2016р. оперативної наради начальник управління охорони здоров'я Херсонської міської ради проінформувала головних лікарів щодо листа департаменту бюджету і фінансів стосовно необхідності реформування галузі.

19.12.2016р. Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив заяву представника позивача про забезпечення позову по адміністративному позову Херсонської обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я до Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради про визнання незаконним та скасування наказів управління охорони здоров'я Херсонської міської ради, задовольнити. Зупинити дію оскаржуваних наказів №152 від 31.10.2016р. «Про виконання програмно - цільового методу у бюджетному процесі 2017році»; №153 від 31.10.2016р. «про виконання програмно - цільового методу у бюджетному процесі 2017році»; №155 від 02.11.2016р. «Про внесення доповнень до наказу №152 від 31.10.2016р.» та №156 від 02.11.2016р. «Про внесення доповнень до наказу №153 від 31.10.2016р.» та наказів №173 від 14.12.2016р. «Про забезпечення працевлаштування вивільнених по переводу працівників», №174 від 14.12.16р. «про забезпечення працевлаштування вивільнених по переводу працівників» управління охорони здоров'я Херсонської міської ради, до ухвалення рішення по справі. З зазначенням, що ухвала підлягає негайному виконанню. Яку проголошено в судовому засіданні, у присутності всіх сторін по справі.

Однак, 30.12.2016р. директор департаменту бюджету і фінансів звернувся до начальника управління охорони здоров'я з повідомленням про те, що фінансування лікарсько-акушерських та стоматологічних підрозділів, в тому числі виплата заробітної плати працівникам, не можливо у складі міських лікарень. Тому з 01.01.2017р. має здійснюватись виключно через юридичні особи пологовий будинок Суворовського району ім.З.С.Клименко та міську стоматологічну поліклініку.

Крім того, відповідачем складені проекти штатного розкладу та проекти структур, які долучено до матеріалів справи.

Згідно протоколу зборів трудового колективу №12 від 28.12.2016р. КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А.іО. Тропіних», постановили колективним рішенням прийняти рішення не писати заяви про звільнення з роботи по переводу.

Відповідно до відповіді асоціації міст України Всеукраїнської асоціації органів місцевого самоврядування Херсонського регіонального відділення, позивачу від 15.12.2016р. запровадження з 01.01.2017р. програмно-цільового методу у бюджетному процесі на рівні місцевих бюджетів, які мають прямі стосунки з державним бюджетом, не вимагає закриття відділень багатопрофільних лікарень з наступним їх відкриттям.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно п.18 розділу II Статуту «Професійної спілки працівників охорони здоров'я України» метою діяльності Профспілки є здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, судових органах, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та міжнародних установах, взаємовідносинах з роботодавцями, організаціями роботодавців та їх об'єднаннями щодо забезпечення здійснення права кожного члена Профспілки на працю, гідну оплату праці, підвищення життєвого рівня, забезпечення інших прав та інтересів.

Підпункт 1 пункту 80 розділу VI Статуту визначає повноваження комітету територіальної організації Профспілки; представляє і захищає інтереси членів Профспілки, організацій, що входять до її складу, у відповідних органах державної влади, місцевих виконавчої влади та органах місцевого самоврядування, судових органах.

Суд вважає, що оспорювані накази є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

В силу норм ч.ч. 1-3 ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров'я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Згідно із ч.3 ст.21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», проекти нормативно-правових актів, які стосуються регулювання трудових, соціальних, економічних відносин, розглядаються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з урахуванням думки відповідних профспілок, об'єднань профспілок.

Частиною 4 ст.97 КЗпП України встановлено, що власник, або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оскаржувані накази були прийняті відповідачем всупереч зазначених норм та вимог локальних нормативно-правових актів, без погодження із відповідними органами трудових колективів, котрі заперечують проти внесення змін до встановленої й усталеної структури лікарень, статутів, колективних договорів, штатних розписів, посадових інструкцій та інших документів закладів охорони здоров'я (ЗОЗ), заперечують проти зміни істотних умов праці та здійснюваної реорганізації у межах штатних розписів, в порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача.

Зазначене підтверджується долученими до матеріалів справи та вищезазначеними документами.

Відтак, беручи до уваги зазначене та враховуючи вимоги ст.ст.32, 33, 36 КЗпП України, суд вважає, що реорганізація неодмінно матиме вплив на трудові права адміністративного, медичного та обслуговуючого персоналу закладів охорони здоров'я, а відтак вимагає дотримання встановлених законом гарантій для працівників. Реорганізація супроводжуватиметься вирішенням питання про переведення персоналу на роботу, при цьому, вірний критерій відбору працівників визначити не видається можливим, а за умови ймовірного небажання частини працівників зазнавати змін умов праці, надання необґрунтованої переваги одним над іншими не допустиме.

В силу норми ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти.

Відтак, оскаржувані накази є регуляторними актами у розумінні ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», тому їх прийняття та схвалення повинно проводитись у спосіб, визначений цим Законом.

Відповідно до ст.36 зазначеного Закону, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо хоча б одна з таких обставин мала місце: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акту не був оприлюднений.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», стосовно кожного проекту регуляторного акту його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз готується з метою одержання зауважень та пропозицій. В аналізі розробник проекту повинен: визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв'язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв'язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв'язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них; визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб'єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта; визначити цілі державного регулювання; визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин; аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей; описати механізми і заходи, які забезпечать розв'язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб'єктів господарювання, громадян та держави; обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені; оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги; оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта; визначити показники результативності регуляторного акта; визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Відповідно п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, п.30 про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Однак, всупереч вимог ст.ст.8, 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» питання про закриття вищезазначених поліклінік та відділень, взагалі не було включено до порядку денного чергової сесії міської ради та не схвалене депутатами, крім того не підготовлено аналізу регуляторного впливу.

Рішення про реорганізацію міською радою не розглядалось взагалі.

У ст.4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» закріплено принципи державної регуляторної політики, серед яких: доцільність; адекватність; ефективність; збалансованість; передбачливість; прозорість та врахування громадської думки; обов'язковий розгляд ініціатив та зауважень; обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб.

Разом з тим, оскаржуваними наказами було порушено практично всю сукупність вищенаведених принципів.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що оскаржувані накази порушують охоронювані законом права та інтереси позивача, є протиправними та такими, що не узгоджуються із вимогами чинного законодавства і підлягають скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч.2 ст.71 КАС України, суд враховує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на субєкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності своїх дій та наказів.

Водночас, аналіз фактичних обставин справи та норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вказує на необґрунтованість та безпідставність тверджень та доводів відповідача.

Оскаржувані накази видано відповідачем без належних повноважень. «Положення про управління охорони здоров'я Херсонської міської ради» затверджене рішенням міської ради № 24 від 28.12.2010 року не дає повноважень керівнику управління приймати самостійні рішення та видавати розпорядчі документи щодо ліквідації відділень у комунальних закладах та введення нових в інших комунальних закладах та суперечить Статутам КЗ «Херсонської міської клінічної лікарні ім. О.С. Лучанського» та КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша». Тобто системно, проаналізувавши обставини справи та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що начальник Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради при прийняті оскаржуваних наказів вийшла за межі наданих повноважень.

Рішення про реорганізацію міською радою не розглядалося взагалі.

Крім цього роботодавці, які зазначені у наказі не мали змоги у передбачений ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звернутися до первинної профспілки у строк за 3 місяці до введення змін в організації виробництва та праці.

Приймаючи оскаржувані накази відповідач крім того, що не мав законних підстав на їх видання та ще знехтував вимогами ч.4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, відділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Все це свідчить про незаконність наказів.

З вище зазначеного вбачається, що відповідач видаючі оспорювані накази переслідував ціль погіршення стану трудових відносин членів профспілки з роботодавцями, таким чином порушував їх права.

Приймаючи оскаржувані накази відповідач порушив вимоги ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених вище обставин суд прийшов до висновку, що оскаржувані накази - не відповідають критеріям, закріпленим у ч.3 ст.2 КАС України, порушують охоронювані законом права та інтереси позивача, відтак є протиправними та такими, що не узгоджуються із вимогами чинного законодавства і підлягають скасуванню

Керуючись ст.ст.19,49 Конституції України, ст.ст.1, 2, 7-12, 14, 17-19, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, ст.ст.32, 33, 36, 97 КЗпП України, ст.ст.21, 22, 34 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.1, 4, 8, 36 Закону України «Про заходи державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов Херсонської обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я до Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради про визнання незаконним та скасування наказів Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №152 від 31.10.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати наказ №153 від 31.10.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати наказ №155 від 02.11.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати наказ №156 від 02.11.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати наказ №173 від 14.12.2016р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради.

Визнати протиправним та скасувати наказ №174 від 14.12.16р. Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради.

Стягнути з Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради на користь Херсонської обласної організації профспілки працівників охорони здоров'я судові витрати в сумі 1450,00грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської областіпротягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Е. Дорошинська