Справа № 826/3979/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3979/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Простір бухгалтерські послуги» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року, -

У с т а н о в и в:

ТОВ «Простір бухгалтерські послуги» звернулося у суд з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 09.12.2015 року №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва від 09.12.2015 року №, № та стягнуто на користь ТОВ «Простір бухгалтерські послуги» судові витрати у розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду справи, відповідач всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав суду жодних матеріалів документальної перевірки позивача та нормативно і документально обґрунтованих пояснень по факту вчинених позивачем податкових правопорушень.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що протягом жовтня - листопада 2015 року, на підставі наказу від 16.10.2015 року № 1908 і направлення від 26.10.2015 року № 1881/26-57-17-02ф, ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Простір бухгалтерські послуги» з питань дотримання вимог податкового законодавства в розрізі правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.07.2012 по 30.06.2015 року, за результатами якої складений акт від 13.11.2015 № 55/26-57-17-02-06/02573510 (далі - акт перевірки).

За результатами перевірки податковим органом встановлено заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб за період з 01.07.2012 по 30.06.2015 року в сумі 26 404,32 грн. та військового збору за період з 01.08.2014 по 30.06.2015 року у сумі 1 300,01 грн.

На підставі вказаного акта перевірки, 09 грудня 2015 року, відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № (форми «Р»), яким збільшило суму грошового зобов'язання позивача по податку з доходів фізичних осіб на суму 33 005,40 грн. (в тому числі 26 404,32 грн. - за основним платежем і 6 601,08 грн. - штрафні санкції);

- № (форми «Р»), яким збільшило суму грошового зобов'язання позивача з військового збору на суму 1 625 грн. (в тому числі 1300 грн. - за основним платежем і 325 грн. - штрафні санкції).

Рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві від 15.02.2016 року № 3197/10/26-15-10-05-16 та Державної фіскальної служби України від 02.03.2016 року № 4573/6/99-99-10-01-03-15, за результатами процедури адміністративного оскарження дані податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Уважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся у суд з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. В свою чергу загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Згідно із пп. 164.1.2 та п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктами 164.2.1, 164.2.2 і 164.2.8 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору; пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

П.п. 167.5.3 п. 167.5 ст. 167 ПК України передбачено, що пасивні доходи для цілей цього розділу слід розуміти, зокрема, такі доходи, як дивіденди. Доходи у вигляді дивідендів оподатковуються відповідно до норм п. 170.5 ст. 170 Кодексу.

Отже, об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, а також доходи від отримання дивідендів.

Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України встановлено, що податковий агент (визначеннятермніу якого наведено у 14.1.180 п. 14. ст. 14 цього Кодексу), який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Кодексу.

П.п. 170.5.4 п. 170.5 ст. 170 ПК України визначено, що доходи у вигляді дивідендів остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною підпунктами 167.5.1 та 167.5.2 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно п. 171.1 ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

При цьому, згідно пп. 170.5.1 п. 170.5 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.

За 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Таким чином, сплата податку на доходи фізичних осіб відбувається під час виплати оподатковуваного доходу (в тому числі заробітної плати і дивідендів).

Згідно пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Матеріалами справи підтверджується, що за даними бухгалтерського обліку платника податку (картки рахунків 6411 і 6418 за період з 01.07.2012 по 30.06.2015) залишок не перерахованого станом на 30.06.2015 до бюджету податку на доходи фізичних осіб становив 21 823,43 грн.

Разом з тим, наказом №1-ВЗП від 04.01.2012 року заробітна плата працівникам позивача за першу половину місяця виплачується до 22-го числа поточного місяця, а заробітна плата за другу половину місяця - до 7-го числа наступного місяця, що не суперечить вимогам ст. 115 Кодексу законів про працю та не спростовано відповідачем.

Тому, заробітна плата працівникам за другу половину червня 2015 року була виплачена позивачем 03.07.2015 у сумі 72 895,87 грн. згідно платіжного доручення № 37 від 03.07.2015. Разом з виплатою вказаної суми заробітної плати товариством в той же день був сплачений податок на доходи фізичних осіб у сумі 16 744,18 грн. та військовий збір у сумі 1 390,70 грн. що засвідчується наявними у матеріалах справи копіями електронних платіжних доручень № 33 і № 34 від 03.07.2015 року з відмітками банку про проведення платежів.

З метою сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5 079,25 грн., розрахованої із заробітної плати за березень 2015 року (у розмірі 1 583,89 грн.), квітень 2015 року (у розмірі 1 896,18 грн.), першу половину травня 2015 року (у розмірі 1 599,18 грн.), а також військового збору на суму 1 632,20 грн. позивачем протягом періоду з 20.03.2015 по 19.06.2015 року до обслуговуючого банку (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») були подані платіжні документи, а саме: платіжні доручення №23 від 20.03.2015, №24 від 20.03.2015, №335 від 06.04.2015, №336 від 06.04.2015, від 20.04.2015 № 338, №341 від 20.04.2015, №346 від 20.04.2015, №347 від 05.05.2015, №348 від 21.05.2015 та №349 від 21.05.2015 (копії яких додані до позову), що також відображено за даними рахунків бухгалтерського обліку 6411 і 6418 за вказаний період.

Однак, прийнявши до виконання перелічені платіжні доручення, банк не виконав доручення товариства щодо перерахування сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету відповідно до отриманих платіжних доручень. В подальшому, з 17.09.2015, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб увів тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», тому позивач повторно здійснив перерахування до бюджету вказаних сум податку та військового збору через інший банк (ПАТ «Кредит Агріколь Банк») шляхом подання платіжних доручень №95 від 16.09.2015 на суму 5 202,87 грн., №96 від 16.09.2015 на суму 710,30 грн., №98 від 16.09.2015 на суму 1 632,20 грн. до установи банку. Копії зазначених електронних платіжних доручень з відмітками банку про одержання таких платіжних документів та проведення платежів наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Отже, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог чинного законодавства у вказаній частині є небгрунтованими.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, за даними карток рахунку бухгалтерського обліку 6411 і 6418 сума податку на доходи фізичних осіб з дивідендів, нарахована товариством за вказаний період, складає 113 910,17 грн. Податок у зазначеній сумі коштів було сплачено до бюджету в повному розмірі 06.11.2013 р., 18.03.2014 р., 30.12.2014 р. та 31.07.2014р., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку ТОВ «Простір бухгалтерські послуги» за період з 06.11.2013 по 30.12.2014 року (копії яких додані до позову).

Таким чином, факт сплати позивачем нарахованих ним впродовж періоду з 01.07.2012 по 30.06.2015 року сум податку на доходи фізичних осіб (всього у розмірі 26 404,32 грн.) та відсутність у позивача станом на день проведення документальної перевірки заборгованості по сплаті податку, нарахованого за вказаний період, підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Окрім того, матеріалами справи, у тому числі, наявними в матеріалах справи, платіжними дорученнями, картками рахунку бухгалтерського обліку, підтверджується факт нарахування та сплати позивачем військового збору період з 01.08.2014 по 30.06.2015 року, в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, на те, що відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не навів нормативно і документально обґрунтованих доводів щодо вчинених, на думку податкового органу, позивачем податкових правопорушень, та не надав розрахунку податку на доходи фізичних осіб (основного платежу), визначеного позивачу за період з 01.07.2012 по 30.06.2015 року. При цьому, подаючи апеляційну скаргу, відповідач належним чином її не обґрунтував та не навів доводів щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - залишенню без змін, на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Кузьмишина

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Кузьмишина О.М.