Справа № 541/2936/16-а
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2936/16-а
№ провадження 2-а/541/14/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом.

В направленому на адресу суду позові ОСОБА_1 зазначила, що вона є головним бухгалтером ДП ДАК «Хліб України» «Миргородського КХП №1». В листопаді 2016 року отримала повідомлення Миргородської ОДПІ про виклик її до установи на 11 год. 05 грудня 2016 року з приводу несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по строку сплати 20.10.2016 року та 21.11.2016 року, по питанню підписання адмінпротоколу та винесення постанови.

05 грудня 2016 року вона була на лікарняному, а тому не з'явилася до Миргородської ОДПІ про що по телефону проінформувала посадову особу ОДПІ. Не зважаючи на це 05 грудня 2016 року відносно неї, у її відсутність було складено протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 165-1 ч.5 КУпАП. ЇЇ позбавили можливості дати особисті пояснення, надати докази, які б могли підтвердити її невинуватість. Даний протокол в порушення вимог закону їй вручений не був.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ЄСВ сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. У строки визначені законом, а саме: 20.10.2016 року та 18.11.2016 року вона подала до обслуговуючого банку ПАТ «Ощадбанк» платіжні доручення №32 та №38 про перерахування ЄСВ за вересень та жовтень 2016 року, але ПАТ «Ощадбанк» повідомив, що прийняти до сплати вищевказані платіжні доручення не можливо, оскільки на рахунки підприємства накладено арешт. Тобто, нею були виконані вимоги закону про перерахунок коштів і від незалежних від неї причин такі кошти не були перераховані.

Вона не була належним чином повідомлена про день та час розгляду відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, адже постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності була винесена 16 грудня 2016 року, а запрошення на розгляд адміністративного матеріалу призначеного на 16.12.2016 року вона отримала 23 грудня 2016 року.

Тому вважає, що було порушено процедуру притягнення її до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, просила скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення серії АА №081767 від 16.12.2016 року.

Позивачка ОСОБА_1 при судовому розгляді справи позов підтримав та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області Рубан І.В. позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що протокол та постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесені з повним дотриманням вимог діючого законодавства. Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Несплата єдиного внеску є порушенням одного із основних обов'язків страхувальника і завдає істотної шкоди інтересам держави, яка відповідно до ст. 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист. Зазначила, що позивачка викликалася до ОДПІ з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, а в зв'язку з її неявкою другий екземпляр протоколу направлявся їй поштою. Викликалася позивачка і для розгляду адміністративного матеріалу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 05 грудня 2016 року працівником Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення по ст. 165-1 ч. 5 КУпАП . На підставі даного протоколу 16 грудня 2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 165-1 ч. 5 КУпАП у виді штрафу на користь держави в сумі 2550 грн. (а.с. 4).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол у разі його оформлення складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в ході судового розгляду справи позивачка ОСОБА_1 в зв'язку з хворобою, що підтверджується копією лікарняного листа (а.с.6) для складення протоколу про адміністративне правопорушення до Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області не з'явилася.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення та запрошення на розгляд справи на 16 грудня 2016 року була направлена Миргородською ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області на адресу позивачки ОСОБА_1 поштою та отримані нею 23 грудня 2016 року, що вбачається з розписки про вручення поштового відправлення (а.с.32).

Отже, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про день та час розгляду відносно неї адміністративного матеріалу, була позбавлена можливості дати свої пояснення та докази на підтвердження невинуватості, тобто посадова особа Миргородської ОДПІ при розгляді адміністративного матеріалу допустила порушення прав позивачки, які визначені ст. 268 КУпАП.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина п'ята статті 165-1 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАСУ, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Об'єктивна сторона складу правопорушення за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП передбачає несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Згідно ст.6 ч.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ДП ДАК «Хліб України» «Миргородський КХП №1» є платником єдиного внеску, відповідальність за своєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладено на директора підприємства, оскільки головний бухгалтер згідно своїх посадових обов'язків не має права розпоряджатися грошовими коштами підприємства та не має права другого підпису в платіжних документах (а.с. 12-16).

Отже, позивачка не може нести адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч.5 КУпАП.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» встановлено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

Згідно Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953) сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Цією ж Інструкцією визначено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки фіскальних органів - день списання банком або органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок фіскальних органів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Підприємством ДП ДАК «Хліб України» «Миргородським КХП №1» у строки визначені законом, а саме 20 жовтня 2016 року та 18 листопада 2016 року було направлено до обслуговуючого підприємства банку - АТ «Ощадбанк» платіжні доручення про перерахування ЄСВ за вересень-жовтень 2016 року (а.с.7-10). Платіжні доручення не прийняті до сплати, оскільки на рахунок підприємства накладено арешт. (а.с.11).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ст. 71 ч. 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить вказівок на конкретні докази, на підставі яких зроблений висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАП.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В сукупності статті 10 і 11 КУпАП становлять суб'єктивну сторону складу правопорушення.

Після з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд не вбачає у діях позивача наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.165-1 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи у сукупності обставини у справі, характер виявленого порушення, наведені сторонами і досліджені у судовому засіданні належні докази, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення щодо позивача накладено правомочним органом, який має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку накладання адміністративного стягнення. Але, враховуючи, що провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 165-1 ч. 5 КУпАП проведено однобічно, недостатньо повно, обставини щодо вчиненого нею порушення в справі не підтверджені належними доказами, не була дана належна оцінка усім обставинам щодо наявності складу правопорушення передбаченого ст. 165-1 ч.5 КУпАП і вина позивача, справа розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли вона не була належним чином повідомлена про день та час розгляду відносно неї адміністративного матеріалу, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 11; 71; 72; 76; 100; 122; 158; 160; 163 КАС України; ст.ст. 251; 254; 256; 268; 280; 283; 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АА №081767 від 16 грудня 2016 року винесену заступником начальника Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 2550 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя С. В. Андрущенко-Луценко