Справа № 815/4953/16
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4953/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Лук'янчук О.В.,

- Милосердного М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.06.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2016 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2016 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України було прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання із земельного податку, що вноситься фізичними особами, за 2016 рік у сумі 4972,48 грн.

При визначенні розміру земельного податку, що підлягає сплаті позивачем за вказаним податковим повідомленням - рішенням, відповідачем використано показник нормативно - грошової оцінки за 1 м.кв. у розмірі 2504,24 грн., що визначений рішенням Одеської міської ради № 41-VI від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Одеси» із змінами згідно № 1268-VІ від 20.09.2011 року.

Також, при здійсненні розрахунку земельного податку на 2016 рік та при винесені податкового повідомлення-рішення № від 24.06.2016 року відповідачем використано інформацію з наявної у нього бази даних щодо розміру земельної ділянки, що числиться за позивачем.

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції, з урахуванням того, що розмір земельного податку у сумі 4972,48 грн., визначений позивачу податковим повідомленням - рішенням № від 24.06.2016 року був розрахований відповідачем на підставі рішень Одеської міської ради № 41-VІ від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Одеси» та № 1268-VІ від 20.09.2011 року «Про винесення змін до рішення Одеської міської ради № 41-VІ від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Одеси», які скасовані судовим рішенням, яке набрало законної сили, дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України платниками земельного податку є, зокрема, власники земельних ділянок та землекористувачі, а об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За правилами п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

При цьому, згідно п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 року № 1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Як встановлено судом першої та підтверджено під час апеляційного розгляду, підставою для нарахування позивачу земельного податку стали рішення Одеської міської ради № 41-VI від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеса» та № 1268-VI від 20.09.2011 року «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради № 41-VI від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеса».

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 року по справі № 522/11050/14-а визнані протиправними та скасовані рішення Одеської міської ради № 41-VІ від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Одеси» та № 1268-VІ від 20.09.2011 року «Про винесення змін до рішення Одеської міської ради № 41-VІ від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Одеси».

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року вищезазначена постанова залишена без змін.

Тобто, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення рішення Одеської міської ради, на підставі яких цим податковим повідомленням - рішенням і розраховано грошове зобов'язання позивача із земельного податку, скасовані рішенням суду.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, з урахуванням того, що розмір земельного податку у сумі 4972,48 грн., визначений позивачу оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, був розрахований відповідачем на підставі рішень Одеської міської ради, які скасовані судовим рішенням, яке набрало законної сили, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов висновку, що таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на ухвалу Вищого адміністративного суду України щодо зупинення виконання рішення суду у справі № 522/11050/14-а колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дана ухвала датована 05.08.2016 року, в той час, як спірне податкове повідомлення-рішення прийнято 24.06.2016 року, а тому наведене рішення суду касаційної інстанції не може свідчити про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення саме на момент його прийняття.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.06.2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: М.М. Милосердний