Справа № 740/2331/16-а
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2331/16-а
Провадження № 2-а/740/1/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Пантелієнко В.Г.

при секретарі Філоненко О. В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради від 20.04.2016 року в частині відмови в задоволенні її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га по вул. Л.Толстого в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам закону та порушує права позивача. А також просить суд зобовязати відповідача розглянути на пленарному засіданні сесії подану нею заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,10 га по вул. Л.Толстого в строки, порядку та в спосіб передбачений ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відмова відповідача в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою є не вмотивованою та суперечить вимогам чинного земельного законодавства.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити пославшись на те, що відмова ОСОБА_3 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою викладена в рішенні від 20.04.2016 року є незаконною та суперечить вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, отже рішення в частині відмови підлягає скасуванню.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову так як ОСОБА_3 не має переважного права на надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, перед категорією осіб, які таке право мають це інваліди АТО та сім'ї загиблих учасників АТО, тому рішення прийняте відповідачем з врахуванням норм чинного земельного законодавства, і підстави його скасування відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Врахувавши вимоги вказаної норми 22.02.2016 року ОСОБА_3 звернулась до міського голови ОСОБА_5 з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га по вул. Л.Толстого для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд до якої зокрема додала схему земельної ділянки (а.с. 7, 8).

Пунктом 1.4 рішення ОСОБА_4 міської ради від 20.04.2016 року № 6-10/2016 (а.с. 6) ОСОБА_3 відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, без вказання жодних мотивів такої відмови.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Статтею 46 вищевказаного Закону закріплено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами 1,2 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи вищевказані положення норм законодавства суд приходить до висновку, що рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність приймає відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, в даному випадку таким органом є відповідач.

Вказане рішення може бути прийняте на користь громадянина зацікавленого в приватизації земельної ділянки та якому було надано дозвіл на розробку такого проекту землеустрою. При цьому законодавцем встановлено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, такі як невідповідність положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та обєктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач при розгляді справи не довів наявності мотивованої відмови в наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою, рішення ОСОБА_4 міської ради не містить жодних обґрунтувань такої відмови.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем порушено норми чинного законодавства щодо процедури розгляду заяви ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою в розумінні ст. 118 Земельного кодексу України, так як відмова позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки жодним чином не вмотивована, і встановити правомірність такої відмови не вбачається можливим, а керуватися припущенями на які посилався представник відповідача в судовому засіданні, суд вважає неприпустимим.

Отже п. 1.4 рішення ОСОБА_4 міської ради від 20.04.2016 року № 6-10/2016 не може бути визнаний судом законним так як відсутня мотивація правової природи його походження, тому підлягає скасуванню.

Оцінюючи вимоги позивача про покладення на відповідача обовязку повторно розглянути її клопотання від 22.02.2016 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, то суд виходить з вимог п.2 ч.2 ст. 162 КАС України, яка вказує на те, що в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з огляду на наявність у суду права за умови задоволення вимог адміністративного позову, прийняти рішення про зобовязання відповідача вчинити певні дії, а також враховуючи невмотивованість походження відмови субєкта владних повноважень у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, суд приходить до висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, у звязку з чим вказану вимогу також слід задовольнити.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони яка не є субєктом владних повноважень суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень що виступав стороною у справі.

Таким чином на користь позивача слід стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Отже за рахунок бюджетних асигнувань з ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п. 1.4 рішення ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області від 20.04.2016 року №6-10/2016, яким відмовлено ОСОБА_3 в надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка розташована в м. Ніжині по вул. Л. Толстого.

Зобовязати ОСОБА_4 міську раду на пленарному засіданні сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 22.02.2016 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка розташована в м. Ніжині по вул. Л. Толстого.

Стягнути з ОСОБА_4 міської ради на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень-Ніжинської міської ради понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлений 23.01.2017 року