Справа № 344/13317/16-а, 2-а/344/606/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Справа № 876/8921/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

13.10.2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії за вислугою років; зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред. від 05.11.1991 року) в розмірі 90% від середньомісячного заробітку згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015р. і довідки прокуратури Івано-Франківської області від 08.09.2016р. за №18-463 вих-16 про заробітну плату на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами та здійснювати відповідні виплати починаючи з 8 вересня 2016 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що на момент звернення позивача до відповідача, а саме 08.09.2016 року, є чинний Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, а не ст.50-1 Закону України від 26.11.1993р. (розмір відсотків за якою в подальшому при внесенні змін зменшувався), на яку покликається позивач, та яка передбачала право на перерахунок пенсії, при цьому постанова КМ України від 09.12.2015р. № 1013, на яку також посилається позивач в обґрунтування вимог, механізму та порядку перерахунку вже не встановлює, то такий позов є безпідставним та до задоволення не підлягає.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, винесеною з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2016 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно ст.81 Закону України «Про прокуратуру» 2014 р. заробітна плата прокурору регулюється цим Законом та не може визначатись іншими нормативно-правовими актами. Умови і порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

Апелянт стверджує, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто відповідно до ст.50-1 Закону «Про прокуратуру» в редакції до внесення змін Законом «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що з 24.12.2001 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

08.09.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області із письмовою заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до закону, який діяв на час призначення пенсії, але із врахуванням розміру заробітної плати визначеної у довідці №18-463 вих-16, виданої 08.09.2016р. прокуратурою Івано-Франківської області.

Листом №2892/03 від 13.09.2016 р. управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на те, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02.03.2015 року № 213- VIII) з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Виплата призначених до 01.06.2015 року пенсій здійснюється у попередніх розмірах. Також зазначено, що з 15.07.2015р. набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697 (із змінами № 578 від 02.07.2015р.), де стаття 50-1 втратила чинність, окрім пунктів 3,4,6,11, в яких не зазначено про проведення перерахунків пенсій. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час жодних Постанов КМУ не було щодо проведення перерахунків пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в зв'язку з чим відсутні підстави щодо перерахунку Вашої пенсії. Отже, проводити перерахунки пенсії з 01.12.2015р. чинним законодавством не передбачено.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсії провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Ураховуючи наведене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, що встановлено постановою Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі №21-420а13.

Не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Разом з тим, положення ст. 50-1 Закону про збільшення розміру пенсії на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років на посадах прокурорів та слідчих, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, за своїм змістом не передбачає призначення пенсії, як реалізацію права на пенсійне забезпечення, а охоплюється поняттям саме перерахунку пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також у Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Окрім іншого статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», яке є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

Наведене відповідає правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України у справі №127/11720/14-а від 06.10.2015 року.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-463 вих-16 від 08.09.2016р. , з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з 8 вересня 2016 року.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то таким чином, на користь позивача слід присудити 1157,52 грн. (551,20 грн. - за подання адміністративного позову та 606,32 грн. - за подання апеляційної скарги на рішення суду) сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст.197, ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2016 рок у справі №344/13317/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати пенсію задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991 року згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-463 вих-16 від 08.09.2016р. щодо розміру місячного заробітку за посадою, з якої він вийшов на пенсію з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та виплати різницю у розмірі пенсії за минулий час, з 8 вересня 2016 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 1157 (одна тисяча сто п'ятдесят сім) гривень 52 коп. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник