Справа № 813/4133/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року № 813/4133/16

о 12 год. 51 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Гойна Є.А., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/4133/16 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник - не прибув
до Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату Національної поліції України, представник не прибув Департаменту економічної політики Національної поліції України, представник не прибув
про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату Національної поліції України та Департаменту економічної політики Національної поліції України, в якому просив:

1. Визнати протиправними і скасувати результати атестування ОСОБА_1 Центральною атестаційною комісії № 3 Апарату Національної поліції України, оформленого Протоколом ОП № 15.00036840.0037141 від 30.09.2016 року, яким позивача визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 275 о/с від 07.11.2016 року «По особовому складу» щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області, зі служби в поліції за пунктом 5 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області та в цій частині допустити негайне виконання судового рішення.

4. Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно п.10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 № 1465, позивача було включено в число працівників поліції, котрі підлягають атестуванню.

30.09.2016 року Центральною атестаційною комісією № 3 Апарату Національної поліції за результатами співбесіди (атестування) було прийнято рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». Спірним рішенням Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату Національної поліції, оформленої протоколом ОП № 15.00036840.0037141, зроблено висновок про невідповідність позивача займаній посаді та про те, що він підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

На підставі вказаного рішення, 07.11.2016 року начальником Департаменту економічного захисту НП України видано наказ № 275 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції на через службову невідповідність.

Позивач вважає рішення щодо результатів атестування, оформлене протоколом від 30.09.2016 року та наказ від 07.11.2016 року про звільнення зі служби в поліції протиправними, необґрунтованими, таким що не ґрунтуються на перевірених та встановлених фактах, оскільки позивача було безпідставно включено в число осіб, котрі підлягають атестуванню, з грубим порушенням чинного законодавства щодо порядку і правил проходження служби в поліції, через порушення порядку проведення його атестування. А тому, на думку позивача, вказані рішення відповідачів підлягають скасуванню.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Представником позивача 16.01.2017 року через канцелярію суду подано заяву, у якій останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити повністю, справу розглядати без його участі та участі позивача.

Позиція відповідача - Департаменту економічної політики Національної поліції України викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, з підстав правомірності його звільнення. Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 № 210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві» керівництвом Національної поліції України прийнято рішення про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України та міжрегіональних територіальних підрозділів, в тому числі і Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

На виконання зазначеного наказу Національної поліції України Департаментом захисту економіки Національної поліції України видано наказ від 24.11.2015 № 6 «Про організацію заходів з тестування особового складу Департаменту захисту економіки», підпунктами 2 і 3 пункту 1 якого наказано також забезпечити реєстрацію всіх без винятку осіб, які виявили бажання пройти атестування у ЄЦВТМ. На підставі зазначених наказів Національної поліції України від 23.11.2015 № 102 і Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 24.11.2015 № 6, позивач з метою подальшої служби в поліції з власної ініціативи прийняв рішення щодо проходження атестування та зареєструвався в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі, чим підтвердив свою згоду пройти атестування з встановлення своєї відповідності займаній посаді, а також для визначення перспектив його можливого кар'єрного росту.

У преамбулі наказу Національної поліції України від 20.11.2015 № 210 о/с зазначено, що проведення атестування призначено відповідно до частин першої і другої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», що свідчить про те. що атестування поліцейських апарату Національної поліції України та її міжрегіональних територіальних органів проводилося з усіх трьох підстав, зазначених у частині другій згаданої статті.

Відповідач зазначає, що позивач добровільно погодився на проходження атестації та повністю пройшов її процедуру. До проходження атестації позивач не ставив перед своїм керівництвом та атестаційною комісією питання про те. що він не підлягає атестуванню.

За результатами тестування ОСОБА_1 набрав 51 бал із 120 (допустимий мінімальний рівень балів - 50), а саме: з тестування загальних навичок 23 із 60, з професійного тестування - 28 з 60.

Рішення атестаційної комісії щодо проходження атестування ОСОБА_1 оформлено протоколом від 30.09.2016 № 15.00036840.0037141. відповідно до якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Це рішення прийнято виходячи з наступного: низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, не розуміє суті реформи. Відсутня мотивація.

Перелік матеріалів, досліджених атсетаційною комісією, свідчить про те, що комісією перевірялась відповідність позивача всім критеріям, вказаним в пункті 16 розділу IV Інструкції.

Зважаючи на викладене, відповідач вважає, що рішення Центральної атестаційної комісії № 3 Національної поліції України від 30.09.2016 щодо невідповідності позивача займаній посаді ґрунтується на вимогах Інструкції та прийняте з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Також, відповідач просив розглядати справу без участі представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Представник відповідача - Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату Національної поліції України в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи без його участі не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

30.09.2016 року Центральною атестаційною комісією № 3 Апарату Національної поліції прийнято рішення, оформлене протоколом ОП № 15.00036840.0037141, про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

07.11.2016 року начальником Департаменту захисту економіки Національної поліції України, на підставі висновку Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату НП, видано наказ № 275 о/с, яким згідно Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VII, звільнено зі служби поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 /через службову невідповідність/ майора поліції ОСОБА_1 /М-065505/, заступника начальника відділу управління захисту економіки Львівської області з 07.11.2016 року. Стаж служби при звільнені в поліції становить: 11 рік 08 місяців 22 дні; вислуга років на пільгових умовах 03 роки 00 місяців 17 днів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про професійний розвиток працівників», Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015 року, КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 цього ж Закону визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

2. Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

3. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

4. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

5. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Згідно з ч.1 ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію», призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 77 цього ж Закону, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників», атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Згідно п. 15 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 від 17.11.2015 року, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно п. 16 цієї ж інструкції, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно п. 28 цієї ж інструкції, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються подання чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Позивачем в підтвердження обґрунтування позовних вимог надано суду копії наступних доказів:

- атестаційного листа, в змісті якого зазначено, що «Майор поліції ОСОБА_1 за час служби в органах внутрішніх справ та на займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку, як дисциплінований, добросовісний та виконавчий працівник і керівник. Набутий досвід діяльності дає мені змогу вірно орієнтуватись і оцінювати оперативну обстановку, приймати правильні управлінські рішення. Нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ знаю та правильно керуюся ними в своїй практичній діяльності. У службовій діяльності суворо дотримуюся вимог чинного законодавства. Працюю не рахуючись з особистим часом. Вболіваю за результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводжу до завершення.

За звітний період поточного року за матеріалами заступника начальника Управління захисту економіки Львівській області ДЗЕ НП України, майора поліції ОСОБА_1, повідомлено про підозру 10 особам, з них 1 особі обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Закінчено досудове розслідування по 8 кримінальних правопорушеннях, з них 8 направлено до суду. За ними встановлено збитків на суму 1 млн. грн., забезпечено відшкодування та накладено арешт на майно на суму 700 тис. грн.

Добре володію табельною вогнепальною зброєю, фізично розвинутий, у стройовому відношенні підтягнутий, акуратний. У стосунках з колегами по роботі та громадянами ввічливий. Користується повагою, авторитетом та довірою у колективі. Державною мовою володіє досконало».

Висновок прямого керівника - «займаній посаді відповідає». (Розділ ІІ Атестаційного листа);

- наказу Голови Наіональної поліції України № 105 о/с «По особовому складу Департаменту захисту економіки» про призначення позивача на посаду заступника начальника відділу з присвоєнням спеціального звання «майор поліції»;

- довідки (послужний список) позивача;

- трудової книжки позивача серії АФ № 554441.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при проведенні атестування працівників поліції, то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Судом також враховуються подані докази та обґрунтування позовних вимог позивача про визнання необґрунтованим і скасування спірного рішення атестаційної комісії, оскільки атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Критерії які враховуються при прийнятті рішень атестаційною комісією чітко встановлені п. 16 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських.

Відповідно, висновок атестаційна комісія приймає лише на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, згідно встановлених законом критеріїв під час проведення атестування шляхом відкритого голосування.

Спірне рішення відповідачем прийнято лише виходячи з наступного: «низький рівень теоретичних знань та професійних якостей. Не знає суті реформ. Відсутня мотивація». Вказані висновки атестаційної комісії, на думку суду, не узгоджується із вимогами про всебічний розгляд всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, згідно встановлених критеріїв.

Суд зазначає, що предметом спору по суті є рішення відповідача про невідповідність позивача займаній посаді. Таке рішення відповідача повинно бути прийнятим: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безстороннім (неупередженим); добросовісним; розсудливим; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційним, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За юридичною природою спірне рішення відповідача є рішенням колегіального органу оформлене відповідним протоколом, в якому викладений субєктивний висновок комісії не на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які мали були зібрані на поліцейського згідно встановлених критеріїв.

Критерії які враховуються при прийнятті рішень атестаційною комісією чітко і вичерпно встановлені п. 16 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських.

Лише обставини вказані в протоколі, як носію доказової інформації, які по суті не підтверджені жодними належними та допустимими доказами у справі, не можуть бути підставою для прийняття спірного рішення про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення через службову невідповідність.

Також суд вважає, що не набрання позивачем під час проведення тестування мінімальної кількості балів передбаченої законодавством (а саме 23 бали за тестування загальних навичок) не є належною, самостійною та достатньою підставою для висновку про невідповідність цієї особи займаній посаді, оскільки результати тестування у відповідності до приписів пункту 16 Розділу ІV Інструкції Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, є лише одним з восьми критеріїв, які, зокрема, повинні враховуватись атестаційною комісією при прийнятті рішень стосовно позивача в сукупності та взаємозв'язку.

Одночасно судом враховуються обґрунтування позивача щодо визнання протиправним і скасування наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 275 о/с від 07.11.2016 року «По особовому складу» щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1, заступника начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області, зі служби в поліції за пунктом 5 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), оскільки для керівника органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, є обов'язковими до виконання висновки атестаційного листа, а судом встановлено протиправність рішення Центральної атестаційної № 3 Апарату Національної поліції України, оформленого протоколом ОП № 15.00036840.0037141 від 30.09.2016 року.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відтак відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити позивачу, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 13499,99 грн.: (49 день (з 07.11.2016 року по 16.01.2017 року) * 275,51 грн. (за один день) = 13499,99 грн.).

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату Національної поліції України, Департаменту економічної політики Національної поліції України визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення Центральної атестаційної комісії № 3 Апарату Національної поліції України, оформленого Протоколом ОП № 15.00036840.0037141 від 30.09.2016 року, про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції.

3. Визнати протиправними і скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 275 о/с від 07.11.2016 року «По особовому складу» щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1 (М-065505), заступника начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області, зі служби в поліції.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області з 08.11.2016 року.

5. Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 13499,99 грн.

6. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу Управління захисту економіки у Львівській області та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 6750,00 грн. підлягає негайному виконанню.

7. Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 1102,42 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 23.01.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.