Справа № 804/3026/16
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2017 рокусправа № 804/3026/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення на користь державного бюджету податковий борг в сумі 25 000 грн. з фізичної особи ОСОБА_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем податкове повідомлення-рішення не оскаржено, а сума грошового зобов'язання є узгодженою.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач не з'явився, про дату, час, місце розгляду апеляційної скарги повідомлений.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач 15 травня 2015 року сформував ОСОБА_1 податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 15.05.2015 № 1174-17, згідно з яким визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000грн.

Копію податкового повідомлення-рішення від 15.05.2015 №1174-17 направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, проте конверт з вмістом поштового відправлення повернувся на адресу відправника з відміткою поштового відділення від 17.06.2015 «за закінченням терміну зберігання».

30 вересня 2015 р. відповідачу виставлена податкова вимога форми «Ф» за №4761-25 від 30.09.2015 на суму 25000 грн. за платежем 18011001, яка направлена відповідачу, проте конверт з вмістом поштового відправлення повернувся на адресу відправника з відміткою поштового відділення від 12.11.2015 «за закінченням терміну зберігання».

У зв'язку з несплатою податкового боргу, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що у позивача як суб'єкта владних повноважень не було законних підстав для донарахування відповідачу грошових зобов'язань за платежем «транспортний податок» за 2015 рік та виносити податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 15.05.2015 № 1174-17.

За висновками суду першої інстанції, позивачем не доведено наявності за відповідачем податкового боргу у розмірі, заявленому до стягнення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час винесення податкового повідомлення-рішення від 19.06.2015 року) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Пунктом 267.4 ст. 267 ПК України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За приписами пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 01 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено пунктом 57.2 статті 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Як зазначалось вище, позивач 15 травня 2015 року сформував ОСОБА_1 податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 15.05.2015 № 1174-17, згідно з яким визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000грн.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення відповідачем не надано.

Однак, вказана сума відповідачем у добровільному порядку сплачена не була.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що надіслання на адресу відповідача податкової вимоги від форми «Ф» за №4761-25 від 30.09.2015 на суму 25000 грн.

Однак, вищезазначені заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідно до пп. 20.1.19, пп.20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п.87.11 ст.87 ПК України).

Беручи до уваги, що станом на час розгляду справи відсутні докази того, що податковий борг в сумі 25000 грн. у добровільному порядку відповідачем не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем не надано, колегія суддів доходить висновку про необхідність стягнення вказаної суми боргу з відповідача.

Постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути на користь державного бюджету податковий борг в сумі 25000грн. з фізичної особи ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник