Справа № 808/2471/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2471/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року

справа № 808/2471/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі №808/2471/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» (далі – ТОВ «БУДМОЛ») 16 серпня 2016 року звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо розірвання договору №050120162 від 05.01.2016 року про визнання електронних документів;

- визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття (відмови від прийняття) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступних податкових накладних позивача: від 29.02.2016 року №4, від 31.03.2016 року №5, від 30.04.2016 року №6, від 24.05.2016 року №7, від 31.05.2016 року №8, від 30.06.2016 року №9, від 31.07.2016 року № 10;

- зобов’язати відповідача вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних наступних податкових накладних позивача від 29.02.2016 року №4, від 31.03.2016 року №5, від 30.04.2016 року №6, від 24.05.2016 року №7, від 31.05.2016 року №8, від 30.06.2016 року №9, від 31.07.2016 року № 10 станом на дату їх фактичного подання до реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач на підставі п.4 розділу 6 додатку 1 «Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку» протиправно розірвав в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів, укладений між позивачем та відповідачем. У зв’язку з протиправним розірванням відповідачем договору в односторонньому порядку, направлені позивачем у вигляді електронного документа податкові накладні до Єдиного реєстру податкових накладних не були прийняті.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем безпідставно було розірвано договір про визнання електронних документів №050120162 від 05.01.2016 укладеного з ТОВ «БУДМОЛ» та як наслідок безпідставно не прийнято для реєстрації в Єдиному реєстрі податкові накладні позивача: від 29.02.2016 року №4, від 31.03.2016 року №5, від 30.04.2016 року №6, від 24.05.2016 року №7, від 31.05.2016 року №8, від 30.06.2016 року №9, від 31.07.2016 року № 10.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що за результатом проведеної працівниками територіального органу ДФС перевірки місцезнаходження платника податків – ТОВ «БУДМОЛ» було встановлено, що за податковою адресою внесеною до ЄДР: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе буд. 1-А позивач не знаходиться про що було складено відповідний акт від 09.12.2015 №148/11. Аналогічну інформацію про відсутність юридичної особи за податковою адресою отримано також від оперативного управління ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області. Вказане стало підставою для розірвання договору про визнання електронних документів, укладеного між позивачем та відповідачем та неприйняття податкових накладних у вигляді електронного документа.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ «БУДМОЛ» зареєстроване як юридична особа 10.04.2015 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, буд. 1А та з 14.04.2015 року перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (а.с. 6).

Між ТОВ «БУДМОЛ» та Державною податковою інспекцією у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області укладено договір від 05.01.2016 року №050120162 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв’язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 7-8).

ТОВ «БУДМОЛ» направлені засобами електронного документообігу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №4 від 29.02.2016 року, №5 від 31.03.2016 року, №6 від 30.04.2016 року, №7 від 24.05.2016 року, №8 від 31.05.2016 року, №9 від 30.06.2016 року, №10 від 11.08.2016 року.

Вказані податкові накладні не прийняті до реєстрації із зазначенням причин неприйняття як: «виявлені помилки: Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку, затвердженої наказом ДПА від 10.04.2008 №233, а саме: ЄДРПОУ: 39744048, можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності», про що складено відповідні квитанції (а.с.11,13,15,17,19,21,23).

Листом від 12.02.2016 року №841/10/08-31-08-012 відповідачем повідомлено ТОВ «БУДМОЛ» про розірвання в односторонньому порядку договору №050120162 від 05.01.2016 року на підставі п.4 розділу 6 додатку 1 «Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку» (а.с.24).

Правомірність дій відповідача щодо розірвання договору №050120162 від 05.01.2016 року в односторонньому порядку та неприйняття податкових документів у зв’язку з розірванням цього договору є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв’язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (далі – Інструкція №233), дія якої поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

За визначенням п.1 Інструкції №233, податкова звітність - документи, які відповідно до законодавства подаються платниками податків до органів ДПС і на підставі яких здійснюються нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу); податковий документ в електронному вигляді - податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи, інформація в яких зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами п. 5 розділу ІІІ Інструкції №233 платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Вказаною Інструкцією №233 затверджено текст Примірного договору про визнання електронних документів.

У відповідності до розділу 6 цього примірного договору орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

З матеріалів справи вбачається, що договір №050120162 від 05.01.2016 року про визнання електронної звітності розірвано ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ ДФС в Запорізькій області області в односторонньому порядку на підставі пункту 4 розділу 6 додатка 1 до Інструкції №233 (а.с.24).

В свою чергу пунктом 4 розділу 6 додатка 1 до Інструкції №233 встановлено, що орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично підставою для розірвання органом ДПС договору №050120162 від 05.01.2016 року в односторонньому порядку стала відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Відповідно до приписів ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з договору про визнання електронних документів цей договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

У відповідності до умов примірного договору про визнання електронних документів, у спірних відносинах такими випадками можуть бути лише ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна позивачем місця реєстрації.

Відповідно до п.45.2 ст.45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 1 ст.16, ч. 1, 3 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, єдиним належним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

Відсутність юридичної особи за місцезнаходженням не є зміною місця реєстрації, оскільки зміна місця реєстрації юридичної особи підтверджуються лише внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідного запису, який в цьому випадку відсутній.

До того ж, позивачем надана до матеріалів справи копія договору суборенди від 01.12.2015 року №377 предметом якого є передача позивачем (орендарем) в суборенду товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія Запоріжнафтопродукт» нежитлового приміщення площею 8,1 кв. м. для розміщення офісу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, б.1А. Строк дії договору з 01.12.2015 року до 01.11.2018 року (а.с.41).

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів зміни позивачем місця реєстрації у встановленому законом порядку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно було розірвано в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів № №050120162 від 05.01.2016 укладеного з ТОВ «БУДМОЛ». Приписами пункту 201.10 Податкового кодексу України (далі – ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

На підставі Закону України від 28.12.2015 №71- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» запроваджено систему електронного адміністрування ПДВ- з 1 січня до 1 липня 2015 року – у текстовому режимі; з 1 липня 2015 року – на постійній основі.

Відповідно до п. 200-1.1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Отже, всі суми податку на додану вартість та інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, автоматично обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. При цьому, ДФС обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Згідно із пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі – Порядок №1246) внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1246, для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Пунктом 9 Порядку №1246 визначено причини відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Враховуючи те, що податкові накладні від 29.02.2016 року №4, від 31.03.2016 року №5, від 30.04.2016 року №6, від 24.05.2016 року №7, від 31.05.2016 року №8, від 30.06.2016 року №9, від 31.07.2016 року № 10 було неприйнято у зв’язку з безпідставним розірванням податковим органом в односторонньому порядку договору №050120162 від 05.01.2016 року, тобто не з вини платника податків, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача по їх неприйняттю (відмови від прийняття) для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо вимог позивача в частині зобов’язання відповідача вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні позивача: від 29.02.2016 року №4, від 31.03.2016 року №5, від 30.04.2016 року №6, від 24.05.2016 року №7, від 31.05.2016 року №8, від 30.06.2016 року №9, від 31.07.2016 року № 10 станом на дату їх фактичного подання до реєстрації, суд апеляційної інстанції зазначає нуступне.

Згідно з п. п. 7, 8 Порядку 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Згідно з п. 10 вказаного Порядку датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Враховуючи, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у прийнятті податкових накладних та беручи до уваги, що:

- податкову накладну від 29.02.2016 року №4 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 15.03.2016 року (а.с.11);

- податкову накладну від 31.03.2016 року №5 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 08.04.2016 року (а.с.13);

- податкову накладну від 30.04.2016 року №6 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 04.05.2016 року (а.с.15);

- податкову накладну від 24.05.2016 року №7 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 07.06.2016 року (а.с.17);

- податкову накладну від 31.05.2016 року №8 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 14.06.2016 року (а.с.19);

- податкову накладну від 30.06.2016 року №9 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 11.07.2016 року (а.с.21);

- податкову накладну від 31.07.2016 року №10 згідно з квитанцією було отримано ДПС України – 11.08.2016 року (а.с.23) , колегія суддів зробила висновок, що зазначені податкові документи слід вважати поданими позивачем у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Враховуючи суперечливі висновки суду першої інстанції, а саме зазначення в мотивувальній частині оскаржуваної постанови про те, що належним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача буде зобов’язання зареєструвати податкові накладні та вважати їх прийнятими і зареєстрованими при цьому в резолютивній частині цієї постанови суд першої інстанції зобов’язує податковий орган вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне для уникнення різного тлумачення судового рішення змінити постанову суду першої інстанції, виклавши абзац четвертий її резолютивної частини у новій редакції.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити, виклавши абзац четвертий її резолютивної частини у новій редакції, в іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 198, статтями 201, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області – задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у справі №808/2471/16 змінити, виклавши абзац четвертий її резолютивної частини в наступній редакції:

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 29.02.2016 року №4 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 15.03.2016 року.

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 31.03.2016 року №5 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків – 08.04.2016 року.

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 30.04.2016 року №6 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків – 04.05.2016 року.

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 24.05.2016 року №7 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків – 07.06.2016 року.

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 31.05.2016 року №8 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків – 14.06.2016 року.

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 30.06.2016 року №9 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків – 11.07.2016 року.

Податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОЛ» від 31.07.2016 року №10 вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків – 11.08.2016 року.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 20 січня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко