Справа № 200/17359/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2/200/669/16
У Х В А Л А

20 грудня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши матеріали адміністративної заяви ГО «Самозахист підприємців» до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Управління з організації контролю благоустрою та розміщенню реклами» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватне підприємство «Рось», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАН», Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Тіслав» про визнання відмови протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року позивач ГО «Самозахист підприємців» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Управління з організації контролю благоустрою та розміщенню реклами» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватне підприємство «Рось», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАН», Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Тіслав» про визнання відмови протиправною.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 року позовну заяву залишено без руху оскільки вона не відповідає вимогам ст.. 106 КАС України.

Ухвалу суду представник позивача отримав 14 грудня 2016 року , про що свідчить його власний підпис на обкладинці справи.

16 грудня 2016 року через канцелярію суду представником позивача були надані документи на виконання ухвали суду від 11 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.27 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 151 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.30 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 27-29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно із ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Під час перебування справи без руху представниками позивача подавалися численні усні та письмові заяви, що виказували недовіру судді Женеску Е.В., до приймальні судді була надана письмова недовіра у вигляді «Грамоти недовіри», яка містила образи в адресу судді. Крім того представники позивача приходили і висловлювали недовіру до будь-якого рішення судді та неодноразово просили про відвід судді по справі ще до відкриття провадження. Постійні висловлювання представниками позивача про можливість в подальшому при винесенні рішення по справі не на користь позивача будуть оскаржувати його з підстав незаконності складу суду, свідчить про не згоду з розглядом суддею Женеску Е.В. вищезазначеної адміністративної справи, у зв'язку з особистим негативним ставленням позивача до судді, що відповідно до вимог КАС України не є підставою для відводу судді.

До того ж, представники позивача приводили до приймальні судді скупчення невідомих людей, які своїми активними діями негативного характеру направленими на створення конфліктної ситуації з образами в адресу судді, її помічника та секретаря надали підстави для заявлення суддею самовідводу у зв'язку з наявністю певних обставин, які виключають участь судді Женеску Е.В. у судовому розгляді даної справи.

Така ситуація призвела до неможливості участі у розгляді справи, оскільки одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя є неупереджений та справедливий суд.

Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Суддя не може брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають, чи можуть викликати сумніви у його об'єктивності.

У статті 15 Кодексу суддівської етики зазначено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об'єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Отже, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.27 КАС України, що виключають участь судді в судовому розгляді адміністративної справи, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від участі як головуючого по справі №200/17359/16-а за адміністративним позовом ГО «Самозахист підприємців» до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Управління з організації контролю благоустрою та розміщенню реклами» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватне підприємство «Рось», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАН», Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Тіслав» про визнання відмови протиправною.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що для реалізації демократичних принципів адміністративного процесу, сприянню ефективного розгляду справи, перешкоджанню затягуванню процесу і для забезпечення правильного вирішення спору, та з наявності підстав з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, можливості скасування рішення з підстав незаконності складу суду, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді Женеску Е.В. та направити справу до канцелярії суду для повторного автоматизованого перерозподілу справ між суддями для її розгляду в іншому складі суду

Керуючись ст. 27-32, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Женеску Елеонори Вячеславни -задовольнити.

Адміністративну справу за позовом ГО «Самозахист підприємців» до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Управління з організації контролю благоустрою та розміщенню реклами» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватне підприємство «Рось», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАН», Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Тіслав» про визнання відмови протиправною - передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справ між суддями відповідно до ст.15-1 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску