Справа № 2а-553/10/2570
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-553/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бородавкіної С.В.

при секретарі - Андрушко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро" до Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

11.02.2010 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області і просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області № /0/1976/23, № /0/1975/23 від 16 жовтня 2009 року.

06.04.2010 року позивач надав до суду заяву про доповнення позовних вимог, в якій просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області № /2/96/23, № /2/96/23 від 26 січня 2010 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та зазначила, що відповідно до п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» підприємство мало право обрати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, а не обовязок, а тому і не зобовязано було подавати дві декларації. Не обравши добровільно відповідно до вимог ст. 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» спеціальний режим оподаткування, не зареєструвавшись добровільно в податковому органі на спеціальний режим оподаткування ПДВ підприємство не повинно було відображати суму податкового кредиту в розмірі 201193,00 грн. в другій декларації.

Відповідно до встановленої форми довідки, порядку розподілу залишку від'ємного значення сума податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, не може перевищувати наявної різниці значень податкового кредиту і податкових зобов'язань кожного окремого звітного періоду. Декларування такої різниці відбувається у рядку 18.2 розділу ІІІ податкової декларації з податку на додану вартість. Згідно з даними розрахунку суми бюджетного відшкодування (додатки №2 і №3 до декларації) залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, становить 575279 грн. (ряд.24 податкової декларації звітного періоду) та складається із сум ПДВ, які виникли у відповідних періодах. В тому числі за травень 2008 року в сумі 331787 грн. ОСОБА_1 за даними перевірки залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду за травень становить 178511,0 грн., що підтверджується даними податкового обліку та доданою до матеріалів справи податковою декларацією за травень 2008 року (рядок 24). Таким чином позивачем завищено залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (додатки №2 і №3 до декларації) на 178511,0 грн. Також проведеною перевіркою встановлено, що в порушення п.п.7.7.1 і 7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону України від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» ТОВ «ПзІІ «Інтрансагро» заявлені до відшкодування з бюджету суми ПДВ в загальному розмірі 150010 грн., за періоди в яких у платника відсутнє від'ємне значення ПДВ, що не дає товариству права на отримання відшкодування ПДВ з бюджету.

Представники ДПІ у Менському районі Чернігівської області позовні вимоги не визнали та зазначили, що проведеною перевіркою встановлено, що в порушення п.п.7.7.1 і 7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону України від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» ТОВ «ПзІІ «Інтрансагро» заявлені до відшкодування з бюджету суми ПДВ в загальному розмірі 150010 грн., за періоди в яких у платника відсутнє від'ємне значення ПДВ, що не дає товариству права на отримання відшкодування ПДВ з бюджету, а саме: вересень 2008 року - 107469 грн.; грудень 2008 року - 42541 грн.

Також проведеною перевіркою встановлено, що зазначені платником в декларації суми частини залишку від'ємного значення, сплачені ТОВ «ПзІІ «Інтрансагро» постачальникам товарів, не відповідають фактично сплаченим товариством сумам, які становлять: травень 2008 року - 31702 грн., червень 2008 року - 46219 грн., липень 2008 року - 60666 грн., серпень 2008 року - 33872 грн., листопад 2008 року - 0 грн., січень 2009 року - 775 грн., лютий 2009 року - 1202 грн., березень 2009 року - 2200 грн.

Таким чином, платником в порушення Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «ПзІІ «Інтрансагро» в ряді періодів були завищені частини залишку від'ємного значення ПДВ, фактично сплачені товариством суми постачальникам товарів, на загальну суму 66347 грн., чим завищене заявлене товариством бюджетне відшкодування ПДВ, в тому числі: липень 2008 року - на 65432 грн.; січень 2009 року - на 915 грн.

Разом з тим, у зв'язку з недотриманням платником п.п.7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» в деяких періодах перевіркою встановлені розміри частини залишку від'ємного значення, фактично сплачені товариством постачальникам товарів, в більших сумах, ніж вказані товариством у звітності, а саме на 83993 грн.: травень 2008 року - на 13702 грн.; червень 2008 року - на 46219 грн.; серпень 2008 року - 23272 грн.; лютий 2009 року - на 800 грн.

Враховуючи вищевикладене, за розглядом акту перевірки від 5 жовтня 2009 року №406/2300/33684523 начальником ДПІ у Менському районі ОСОБА_1 16 жовтня 2009 року прийняті податкове повідомлення-рішення №/0/1976/23, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 216357 грн., і податкове повідомлення-рішення №/0/1975/23, яким збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 83993 грн. Таким чином податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Судом встановлено, що 12.03.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро" зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100110572, виданого ДПІ у Менському районі Чернігівської області 10.04.2008 року.

05.10.2009 року працівниками Державної податкової інспекцій у Менському районі Чернігівської області проведено позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2009 року за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.04.2008 р. по 31.05.2009.

За результатами виїзної планової перевірки було складено акт № 406/23/33684523 від 05.10.2009 року.

В акті встановлені наступні порушення:

1) п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., п. 5.11. та 5.12 наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання» ТОВ «ПзІІ «Інтрансагро» завищено суму бюджетного відшкодування за травень 2009 року на суму 216357 грн.

2) абз. «а» п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «ПзІІ «Інтрансагро» занизило суму податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 83993 грн. за травень 2009 року.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № /0/1976/23 від 16.10.2009 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 216357 грн.; податкове повідомлення-рішення №/0/1975/23 від 16.10.2009 року, яким збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 83993 грн.; податкове повідомлення-рішення № /2/96/23 від 26.01.2010 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 216357 грн.; податкове повідомлення-рішення № /2/96/23 від 26.01.2010 року яким збільшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 83993 грн.

Відповідно 1.8 ст. 1 Закону України від 03.04.97 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.97 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.97 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 5.11 наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року N 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.1997 р. за N 250/2054, якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, сума визначеного від'ємного значення враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону (відображається у рядку 22.1 податкової декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 22.2 податкової декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 23.1 податкової декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Відповідно до п. 5.12 цього ж наказу, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення, то платником податку разом з податковою декларацією подаються Довідка щодо сум залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість) та Розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість). При цьому платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування на його рахунок у банку, подає Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість).

Відповідно до абз. «а» - «б» п.п.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи, що оскільки позивачем не було порушено вимог Закону України «Про податок на додану вартість» та наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року N 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», тому позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області від 16 жовтня 2009 року за № /0/1976/23, № /0/1975/23 та від 26 січня 2010 року за № /2/96/23, № /2/96/23 з підстав, наведених позивачем у позовній заяві, підлягають задоволенню

Враховуючи наведене, керуючись ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області № /0/1976/23, № /0/1975/23 від 16 жовтня 2009 року.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Менському районі Чернігівської області № /2/96/23, № /2/96/23 від 26 січня 2010 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову виготовлено в повному обсязі 13.04.2010 р.

Суддя Бородавкіна С.В.