Справа № 2а-4322/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 р. № 2а-4322/10/2570
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Грузновій О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у м. Чернігові
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
за участю представників сторін:
від позивача від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 25.08.2010 року ОСОБА_3, довіреність № 2639/9/10-010 від 15.03.2010 року ВСТАНОВИВ:
До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Чернігові, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення відповідача № /1 від 06.07.2010 року, яким ОСОБА_1, як платнику податків, визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість в розмірі 79245,00 грн., що складається з 52830,00 грн. за основним платежем та 26415,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнала повністю з підстав, зазначених у наданому суду запереченні.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 07.09.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 13.09.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки з ЄДР ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 05.05.2006 року як субєкт господарювання та перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові з 10.05.2006 року як платник податків.

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові на підставі п.1 ст.11, ст..11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання субєктом господарювання ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року, за результатами якої складено акт від 21.04.2010 року № 560/17-219/НОМЕР_1.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено порушення п.4.9 ст.4; п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого позивачем занижено податкові зобовязання по податку на додану вартість на загальну суму 60300 грн., в тому числі за грудень 2007 року на суму 48333,34 грн., за вересень 2008 року на суму 11966,67 грн. та завищено податковий кредит на загальну суму 850,22 грн., в тому числі за вересень 2007 року на суму 23,60 грн., за лютий 2008 року на суму 21,99 грн., за квітень 2009 року на суму 484,29 грн., та за червень 2009 року на суму 320,34 грн.

За результатом розгляду акта перевірки від 21.04.2010 року № 560/17-219/НОМЕР_1, ДПІ м. Чернігові прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.04.2010 року № /0 про сплату 91725 грн. податку на додану вартість, де 61150 грн. становить основний платіж та 30575 грн. штрафні (фінансові) санкції.

На прийняте податкове повідомлення-рішення позивачем в порядку адміністративного оскарження до ДПІ у м. Чернігові подана скарга.

В результаті розгляду первинної скарги ДПІ у м. Чернігові скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2010 року № /0 в частині нарахованого податку на додану вартість в сумі 8320 грн. та 4160 грн. фінансової санкції, в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Враховуючи розгляд первинної скарги відповідачем прийняте нове податкове повідомлення-рішення № /1 від 06.07.2010 року на суму 79245 грн., згідно якого податкове зобовязання зменшено на 8320 грн. основного боргу та 4160 грн. штрафних санкцій.

Як вбачається з акту перевірки від 21.04.2010 року № 560/17-219/НОМЕР_1, перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період що перевірявся встановлено їх заниження на суму 60300 грн., в тому числі: за грудень 2007 року на суму 48333,34 грн. та за вересень 2008 року на суму 11966,67 грн.

У грудні 2007 року позивачем, згідно податкових накладних № 3911/1 від 27.12.2007 року, № 3785/10 від 18.12.2007 року та договору купівлі-продажу № 9072 від 14.12.2007 року, у закритого акціонерного товариства «Запорізький автомобільний завод» було придбано 2 напівпричепи марки ЗАЗ НХ 2210 вартістю 145000 грн. кожний (дозволено податковий кредит з ПДВ 38666,67 грн. згідно податкової накладної № 3911/1 від 27.12.2007 року та 9666,67 грн. згідно податкової накладної № 3785/10 від 18.12.2007 року). Згідно свідоцтва про реєстрацію напівпричепу від 25.12.2007 року №СВС027707 та від 25.12.2007 року №СВС0027708, реєстрацію транспортних засобів здійснено на громадянина ОСОБА_1

У вересні 2008 року позивачем, згідно податкової накладної № 4621 від 22.09.2008 року та договору купівлі-продажу № 667 від 22.09.2008 року, у ДП ТОВ «ОСОБА_4 ЛЛС» «Автоінвестстрой-Чернігів» було придбано автомобіль марки ГАЗ вартістю 71800 грн. (дозволений податковий кредит з ПДВ 11966,67 грн.). Згідно свідоцтва про реєстрацію від 26.09.2008 року №СВС057820, реєстрацію транспортних засобів здійснено на громадянина ОСОБА_1

Відповідно до п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій платником податку, а також у разі переведення основних фондів до складу невиробничих фондів така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, а для основних фондів групи 1 - за звичайними цінами, але не менше їх балансової вартості.

Відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем, в порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість» не включено до обсягів оподаткованих операцій за ставкою 20%, вартість транспортних засобів, які безоплатно передані громадянину ОСОБА_1 у грудні 2007 року на суму 290000 грн. (в тому числі ПДВ 48333,34 грн.) та у вересні 2008 року на суму 71800 грн. (в тому числі ПДВ 11966,67 грн.).

Згідно наданих на перевірку реєстрів отриманих податкових накладних встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту за вересень 2007 року включено ПДВ в сумі 23,60 грн. з посиланням на фіскальний чек, отриманий у серпні 2007 року між НК Альфа Нафта чек № 2893 від 31.08.2007 року на суму 141,60 грн. (ПДВ 23.60 грн.); до складу податкового кредиту за лютий 2008 року включено ПДВ у сумі 21,99 грн. з посиланням на фіскальні чеки, отримані у березні 2008 року від ЧФ ТОВ АІС АЗЧ Маркет» від 03.03.2008 року № 0028989 на суму 13,48 грн. в тому числі ПДВ-2,25 грн. та від 03.03.2008року № 001502 на суму 118,46 грн. у тому числі ПДВ-19,74 грн.; до складу податкового кредиту за квітень 2009 року включено ПДВ у сумі 484,29 грн. з посиланням на фіскальні чеки, отримані у березні 2009 року, а саме: від ТОВ «АГНКС Чернігів Ресурси» № 8515 від 31.03.2009 року на суму 199,27 грн. (ПДВ-33,21 грн.); від ВАТ «Чернігівгаз» № 9802 від 31.03.2009 року на суму 219,95 грн. (ПДВ-36,66 грн.); від НК «Альфа-Нафта» № 7903 від 20.03.2009 року на суму 207,20 грн. (ПДВ-34,53 грн.) та отримані у лютому 2009 року від РВУ «Київавтогаз» № 5911 від 26.02.2009 року на суму 225,78 грн. (ПДВ-37,63 грн.) та № 4855 від 23.02.2009 року на суму 254,40 грн. (ПДВ-42,40 грн.); від ПП «Фірма «Яско» № 428472 від 24.02.2009 року на суму 499,97 грн. (ПДВ-83,33 грн.); від ПП «АЗС «Транспетроліум» № 9432 від 25.02.2009 року на суму 289 грн. (ПДВ-48,17 грн.); від ВКФЗАО «Крістіна» № 0396 від 03.02.2009 року на суму 489,93 грн. (ПДВ-81,66 грн.); від ПП «Лукойл Україна» № 0153 від 24.02.2009 року на суму 520,20 грн. (ПДВ-86,70 грн.); до складу податкового кредиту за червень 2009 року включено ПДВ у сумі 320,34 грн. з посиланням на фіскальні чеки, отримані у березні 2009 року від Магазину-складу за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька,46-В № 9561 від 17.03.2009 року на суму 7,00 грн. (ПДВ-1,17 грн.), № 6233 від 17.03.2009 року на суму 91,66 грн. (ПДВ-15,28 грн.), № 0867 від 30.03.2009 року на суму 254,04 грн. (ПДВ-42,34 грн.), № 0023 від 09.03.2009 року на суму 222 грн. (ПДВ-37 грн.), № 0018 від 09.03.2009 року на суму 58,50 грн. (ПДВ-9,75 грн.); від РВУ «Київатогаз» № 1297 від 01.03.2009 року на суму 257,58 грн. (ПДВ-42,93 грн.); від ПП «Лукойл Україна» № 0812825 від 30.03.2009 року на суму 92,80 грн. (ПДВ-15,47 грн.); від АЗС «Бомонд» № 0200 від 27.03.2009 року на суму 259 грн. (ПДВ-43,17 грн.); отримані у лютому 2009 року від Магазину-складу за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька,46-В № 6583 від 10.02.2009 року на суму 190,90 грн. (ПДВ-31,82 грн.), № 7391 від 19.02.2009 року на суму 96,04 грн. (ПДВ-16,01 грн.); отримані у квітні 2009 року від ТОВ «Е ТВАСС» № 41275 від 16.04.2009 року на суму 217,85 грн. (ПДВ-36,31 грн.), від ТОВ «INTER CARS UKRAINE» № 0048590 від 04.04.2009 року на суму 83,23 грн. (ПДВ-13,87 грн.), від ТОВ «ТД «Континіум Галичина» № 0760 від 27.04.2009 року на суму 91,30 грн. (ПДВ-15,22 грн.).

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем у порушення Закону України «Про податок на додану вартість» у період, що перевірявся, завищено податковий кредит на суму 850 грн. в тому числі у вересні 2007 року на суму 24 грн., у лютому 2008 року на суму 22 грн., у квітні 2009 року на суму 484 грн. та у червні 2009 року на суму 320 грн.

Відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Таким чином суд вважає, що відповідачем штрафні (фінансові) санкції нараховані відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого спірного рішення та відсутність підстав для визнання його нечинним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання нечинним рішення ДПІ без номеру від 05.05.2010 року про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення відповідача № /1 від 06.07.2010 року, яким ОСОБА_1, як платнику податків, визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість в розмірі 79245,00 грн., що складається з 52830,00 грн. за основним платежем та 26415,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України виготовлення постанови у повному обсязі відкласти на 13.09.2010р

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

суддя Ю.О.Скалозуб