Справа № 2а-2278/11/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ
27 квітня 2011 року 10:35 № 2а-2278/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Денисенко Ю.М., за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1
від відповідача: не з`явився, належним чином повідомлений
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_2
до ІНФОРМАЦІЯ_1
провизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 квітня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення комісії Київського міського військового комісаріату від 26.11.2010 №9 в частині відмови ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій та зобов`язання відповідача визнати за позивачем статус учасника бойовий дій та видати посвідчення встановленого зразка.

Позовні вимоги мотивовано тим, що комісією Київського міського військового комісаріату з розгляду питань із встановлення статусу ветерана війни, протиправно, без надання оцінки факту перебування позивача на території Чехословацької республіки у період проведення бойових дій у складі військової частини НОМЕР_1 , яка в подальшому замінена на військову частину НОМЕР_2 , рішенням від 26.11.2010 №9 відмовлено ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій.

Під час судового розгляду справи відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошувалась перерва у зв`язку із необхідністю отримання нових доказів у справі.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.04.2011 №2а-2278/11/2670 про витребування доказів Київський міський військовий комісаріат зобов`язано у строк до 21.04.2011 надіслати на адресу суду належним чином засвідчену копію особової справи офіцера ОСОБА_2 .

Вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.04.2011 №2а-2278/11/2670 у строк, встановлений судом, відповідачем не виконано, явку представника у судове засідання не забезпечено. З урахуванням приписів частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 1949 року народження звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою про визначення статусу учасника бойових дій.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.11.2010 №4971 на адресу позивача надіслано витяг з протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань визначення статусу ветерана війни від 26.11.2010 №9, згідно з яким ОСОБА_2 відмовлено у наданні статуту учасника бойових дій.

За змістом витягу з протоколу засідання комісії від 26.11.2010 №9 причиною відмови ОСОБА_2 у надання статусу учасника бойових дій є відсутність у наданих позивачем документах інформації щодо підтвердження участі позивача в операції «Дунай».

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Відповідно до пункту 6 Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 8 квітня 2009 року №158 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2009 року за №428/16444, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визначення учасників бойових дій відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`з числа осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку у військових комісаріатах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, до яких віднесена територія Чехословаччини у період з 20 серпня 1968 року по 1 січня 1969 року.

Згідно із записом у військовому квитку НОМЕР_3 від 20.02.1990 період проходження військової служби у збройних силах СРСР ОСОБА_2 значиться як з 05.05.1968 по 30.12.1989.

Архівною довідкою, виданою центральним архівом Міністерства оборони Російської федерації 19.11.2009, підтверджується перебування ОСОБА_2 у складі військової частини НОМЕР_1 (в подальшому НОМЕР_2 ) в період з 07.05.1968 по 20.06.1970. При цьому, військова частина НОМЕР_1 з грудня 1968 року передислокувалася до міста Турнов, Чехословаччина із заміною військової частини НОМЕР_1 на військову частину польова пошта НОМЕР_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність з боку позивача факту перебування його на території Чехословаччини в період бойових дій на її території.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що Перелік держав і періодів бойових дій на їх території не містить умови обов`язкової участі військових частин у бойових діях саме в операції «Дунай», а також зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується факт перебування позивача на території Чехословаччини в період бойових дій, суд дійшов висновку про доведеність з боку позивача наявності підстав для прийняття комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про надання ОСОБА_2 статусу учасника бойових дій згідно з наданими ним документами, а саме: архівною довідкою, виданою центральним архівом Міністерства оборони Російської федерації 19.11.2009.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення комісії Київського міського військового комісаріату від 26.11.2010 №9 в частині відмови ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій та зобов`язання комісії Київського міського військового комісаріату визнати за позивачем статус учасника бойовий дій та видати посвідчення встановленого зразка є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене та керуючись статтями 2, 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.11.2010 №9 в частині відмови ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій.

3. Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат надати ОСОБА_2 статус учасника бойових дій та видати посвідчення встановленого зразка.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Літвінова

Повний текст постанови складено 10.05.2011