Справа № 226/1646/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петунін І.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року справа № 226/1646/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М.. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2016 року у справі № 226/1646/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправним та неправомірним рішення, скасування рішення та зобов'язання проведення перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправним та неправомірним рішення управління № 132610 від 15 вересня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі; зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 травня 2016 року з урахуванням в повному обсязі довідки від 31 серпня 2016 року № 10/1892 із застосуванням загального проценту розрахунку пенсії - 90% від суми заробітної плати, з якої сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час призначення пенсії (а.с. 4-7).

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2016 року позовні вимоги задоволені частково, визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 132610 від 15 вересня 2016 року про відмову у перерахунку пенсії. Зобов'язано управління розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 07 вересня 2016 року відповідно до норм діючого законодавства. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 85-89).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2016 року у справі № 226/1646/16-а про визнання протиправним та неправомірним рішення, скасування рішення та зобов'язання проведення перерахунку пенсії та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що суд першої інстанції фактично відмовив йому у задоволені позовних вимог, оскільки заява позивача розглянута пенсійним органом та неправомірно прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії. Вважає, що його заява повинна розглядатись відповідно до законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на час виходу його на пенсію.

Крім того, апелянт зазначив, що відмова у перерахунку пенсії за заробітком звужує його конституційні права.

Позивач вважає, що з прийняттям нового закону про державну службу не позбавляє його права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця за відповідною посадою відповідно до норм законодавства, чинними на момент виходу його на пенсію(а.с. 92-97).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В апеляційній скарзі позивач просив розглянути справу у його відсутність.

17 січня 206 року відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції залишити без змін (а.с.118-121).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером за віком як державний службовець з грудня 2001 року, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовців з 01 травня 2016 року, 07 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області з заявою про проведення перерахунку пенсії (а.с. 116-117) згідно з довідкою від 31 серпня 2016 року № 10/1892 щодо нового посадового окладу начальника відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні управління гірничого нагляду Головного управління Держпраці у Донецькій області у розмірі 13 124,00 грн. (а.с. 16).

15 вересня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області прийняло рішення № 132610 щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, як державному службовцю на підставі положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІ, зазначивши в рішенні , що пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01 червня 2015 року не призначаються та не перераховуються (а.с. 15).

Не погодившись із відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просив, зокрема, зобов'язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3732, в редакції яка діяла на час призначення пенсії.

Приймаючи спірну постанову суд першої інстанції виходив з того, що з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців на підставі положень ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3732, оскільки питання перерахунку пенсії для даної категорії пенсіонерів регулюється Законом України «Про державну службу» № 889-VIII.

При цьому суд першої інстанції вказав, що відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до перехідних положень цього закону, та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

При цьому, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов'язав управління розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 07 вересня 2016 року відповідно до норм діючого законодавства.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірним питанням у даній справі є правомірність відмови відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу та наявність у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із підвищенням заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права на особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, що передбачено ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пенсійне забезпечення державних службовців у відповідні періоди часу врегульовано Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ (в редакції на момент виходу позивача на пенсію (2001 рік) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 2005 року Закону № 3723-ХІІ доповнено статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ, відповідно до якої, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згодом стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ зазнала зміни (відповідно до Закону від 28 грудня 2014 року N 76-VIII) та передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови перерахунку пенсії державним службовцям визначала Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), зокрема, пункт 4 цієї Постанови, який був виключений Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова № 1013). Постанова № 865 втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, яка застосовується з 01 травня 2016 року та визначає Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, зокрема державним службовцям, однак Постанова № 622 не регулює правовідносини щодо перерахунку пенсії цій категорії пенсіонерів.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена у розмірі 90 % від заробітної плати, що підтверджується ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 226/2239/14-а від 01 грудня 2014 року (а.с. 19-20).

У зв'язку з набуттям чинності Закону № 889-VIII, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, яка набрала чинність з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Законом № 1058-IV не передбачено підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону № 889-VIII та Закону № 1058-IV, з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені вище зміни до законодавства внесені зазначеними Законами не конституційними не визнані. Розмір пенсії, яку отримувала позивач не зменшувався, а на момент звернення за перерахунком норми щодо здійснення перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати не існувало.

На час звернення позивача до органу пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій державним службовцям, Закони, які врегульовують пенсійне забезпечення цій категорії пенсіонерів не містять норми, яка закріплює право цих осіб на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач в своїй заяві просив призначити йому пенсію на підставі Закону України "Про державну службу".

Відповідач, як підставу для відмови позивачу в призначенні пенсії визначив, положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, відповідно до якого, з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, на підставі положень Закону України «Про державну службу».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач посилаючись на вищезазначені норми Законів фактично не навів підстав для відмови в перерахунку пенсії позивачу саме відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII стосуються тільки питань призначення пенсії.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги та, зокрема, зобов'язуючи управління розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії по заробітній платі від 07 вересня 2016 року відповідно до норм діючого законодавства, не вказав на підставі яких саме норм права управлінню необхідно переглядати заяву позивача (Закону № 889 або Закону №1058), діючих на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, що на думку суду, є порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом помилково не вказано норми права, на підставі яких позивач звернувся за перерахунком до пенсійного органу та з врахуванням яких йому необхідно розглядати заяву позивача.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованими доводи апелянта на звуження його конституційних прав, оскільки, а ні відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача, а ні рішення суду першої інстанції не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак, із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2016 року у справі № 226/1646/16-а - задовольнити частково.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2016 року у справі № 226/1646/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправним та неправомірним рішення, скасування рішення та зобов'язання проведення перерахунку пенсії - змінити.

Викласти третій абзац резолютивної частини постанови Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2016 року у справі № 226/1646/16-а в наступній редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області розглянути заяву ОСОБА_2 від 07 вересня 2016 року про перерахунок пенсії на підставі положень Закону України "Про державну службу" та прийняти вмотивоване рішення з дотриманням норм пенсійного законодавства».

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова