Справа № 520/16147/16-а
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/247/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання рішення неправомірним, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Одеси №172790 від 02.12.2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії з більшого заробітку, скасувати це рішення та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 1 травня 2016 року відповідно до вимог ст..37-1 ЗУ «Про державну службу» ( в редакції що діяла на момент призначення пенсії) та довідки Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії при Президентові України №03/33/252 від 02.12.2017 року, виходячи з розрахунку 83% суми всіх складових заробітної плати 9494,35 грн. для перерахунку пенсії за відповідною посадою. Представник позивачки вимоги в судовому засіданні підтримала.

Представник відповідача позов не визнала.

Суд вивчив надані документи і встановив наступне:

ОСОБА_1 з 10 липня 1998 року перебуває на обліку в УПФ України в Київському районі м. Одеси і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 02 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФ України в Київському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку відповідно до ЗУ «Про державну службу України» в редакції 1993 року і на підставі довідки Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України від 02.12.2016 р. № 03/33/252. Рішенням УПФ у Київському районі м. Одеси № 172790 від 02.12.2016 року позивачці відмовлено в перерахунку пенсії. Позивач вважає, що дії управління не відповідають вимогам ЗУ «Про державну службу» в редакції 1993 року і порушують його право на отримання пенсії у відповідному до Закону розмірі, тому звернулася до суду за захистом порушеного права.

Представник відповідача, не визнаючи позов ОСОБА_1 у запереченнях посилався на відсутність правових підстав для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії і свої доводи обґрунтовував положеннями ЗУ «Про державну службу» в редакції 10.12.2015 року і зазначив, що названим Законом скасована зокрема ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» в редакції 1993 року, якою передбачалось право на перерахунок пенсії. Представник відповідача посилався на відсутність у позивачки довідки про заробітну плату для проведення перерахунку пенсії належної форми.

При наведених обставинах і дослідивши надані письмові докази, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на день виходу на пенсію працювала на посаді начальника загального відділу в Одеському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при президентові України. 10 липня 1998 року УПФ України в Київському районі м. Одеси призначив позивачці пенсію за віком відповідно до положень ЗУ «Про державну службу» в редакції 1993 року і на підставі довідки Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України про розмір заробітної плати. Позивачці була нарахована пенсія у розмірі 83% від заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою КМУ від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з 01.05.2016 року затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів та розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII(в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року № 76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а п. 5 змінений.

Разом з тим, згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України(справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Право позивачки на отримання пенсії саме в порядку, який передбачав збільшення її розміру шляхом здійснення перерахунку у разі збільшення суми заробітної плати державного службовця на відповідній посаді виникло у 1998 році. Тобто воно виникло раніше зазначених вище змін до Постанови КМУ № 865, які відбулися у 2015 році. Нові ж нормативно-правові акти застосовуються до тих юридичних фактів, що настали після набрання чинності таким актом.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.1997 р. № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата вказав, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативного акту.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалася у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Згідно Довідки про складові заробітної плати № 03/33/252 від 02 грудня 2016 року з 01.05.2016 року було підвищено заробітну плату начальника загального відділу Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 травня 2016 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працювала позивачка, що було підставою для перерахунку, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям. Тому відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Суд не приймає до уваги доводи УПФ про те, що станом на дату звернення позивачки із заявою про перерахунок її пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з рішенням КСУ від 22.05.2008 № 10-рп/2008, тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України ( 254к/96-ВР ), Конституційний Суд України дав у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 (v005p710-05 ) (справа про постійне користування земельними ділянками), згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому Конституційний Суд України зазначив, що "загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена" (абзац четвертий підпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини) (v005p710-05 ).

Отже, визнання Законом (107-17) правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Тому, норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

У зв'язку з вищевикладеним, до правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи статті37 та статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу).

В п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», зазначено, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є установлена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 172790 від 02.12.2016 р. "Про відмову у перерахунку пенсії".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 з 01.05.2016 року перерахунок та виплату пенсії у розмірі 83% від заробітної плати з урахуванням усіх видів виплат у сумі 9494,35 грн. згідно з довідкою про складові заробітної плати Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України № 03/33/252 від 02 грудня 2016 року.

Звернути постанову до негайного виконання у межах одного місяця.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Калашнікова О. І.