Справа № 333/7297/16-а
Суддя: Круглікова А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/7297/16-а
Провадження №2-а/333/47/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2017 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Круглікової А.В., при секретарі Шевченко І.П., розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшого лейтенанта поліції Турківа Максима Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 на адресу суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшого лейтенанта поліції Турківа Максима Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.12.2016 р. серії АР № 766030. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2016 відповідачем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії АР № 766030, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Так, на думку позивача, винесена відповідачем постанова є незаконною та безпідставною оскільки при її складенні не було дотримано вимог ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 276, 280 КУпАП. В порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, який у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП повинен бути додатком до вказаної постанови. Також, позивач вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на постанову, а також протокол, який не було складено порушують його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Зокрема, при накладенні штрафу відповідачем не враховано особу позивача, його матеріальний стан та інші обставини, що передбачені ст. 280 КУпАП. Враховуючи відсутність посилання на докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, позивач вважає, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, просить суд позов задовольнити.

В судових засіданнях позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позові.

Відповідач проти позову заперечив повністю усно.

Свідок ОСОБА_3 надала суду відповідні пояснення, відповідно до яких зазначила, що її автомобілем керував не ОСОБА_1, а її знайомий Володимир, який і здійснив паркування транспортного засобу Toyota Camry, д.р.н. НОМЕР_1 на смузі для руху маршрутних транспортних засобів. При цьому, ОСОБА_1 відносно якого і була складена відповідачем постанова про адміністративне правопорушення від 10.12.2016 р. серії АР № 766030 лише передав ій, як власниці, ключі від вказаного автомобіля.

Допитаний як свідок в судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що бачив позивача (ОСОБА_1) в проміжку часу приблизно з 12 год. 30 хв. по 12 год. 50 хв. в Сбербанку Росії.

Свідок ОСОБА_5 надала суду пояснення, згідно з якими остання особисто не бачила, як ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом Toyota Camry, д.р.н. НОМЕР_1 та здійснив паркування на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом встановлено наступне.

10.12.2016 року поліцейським роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшим лейтенантом поліції Турків Максимом Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР за № 766030.

За змістом вказаної вище постанови 10.12.2016 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по пр. Соборному б. 44 в бік вулиці Троїцької здійснив заїзд на зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11., не обумовлену п. 17.2. ПДР, чим скоїв порушення п. 17.1. ПДР та ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно з наведеною постановою, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Пунктом 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

За приписами ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем заявлені вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.12.2016 р. серії АР № 766030 з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280 КУпАП.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП).

Статтею 245 КУпАП унормовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційним Судом України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 дано офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», що необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При цоьму, в мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем в ході розгляду цієї справи, останнім при винесені оскаржуваної позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.12.2016 серії АР за № 766030, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 було здійснено поліцейським роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшим лейтенантом поліції Турківом Максимом Васильовичем безпосередньо на місці його вчинення, тобто за адресою, зазначеною у самій постанові від 10.12.2016 серії АР № 766030, а саме: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 44.

При розгляді справи № 333/7297/16-а судом враховано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем в ході розгляду цієї справи не доведено, а матеріалами справи № 333/7297/16-а не підтверджено, що саме позивач, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, д.р.н. НОМЕР_1 здійснив зупинку вказаного автомобіля на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Так, доданий до матеріалів справи відеозапис події, яка відбулась 10.12.2016 року, що був досліджений судом в судовому засіданні 19.01.2017, не підтвердив обставин, викладених поліцейським роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшим лейтенантом поліції Турківом М.В. у винесеній постанові про накладення адміністративного стягнення від 10.12.2016 р. серії АР № 766030.

Крім того, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не підтвердили факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 17.1. ПДР та ч. 3 ст. 122 КУпАП, про яке йдеться у оскаржуваній позивачем постанові від 10.12.2016 р. серії АР № 766030.

З огляду на викладене, а також враховуючи правовий висновок, викладений в рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 1-11/2015, суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем постанова у цій справі є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Також, позивачем заявлено вимогу про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши вказану вимогу, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні оскільки, відповідно до вимог ст. 221 КУпАП, розгляд справ про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП не підвідомчий суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-163, 171-2 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшого лейтенанта поліції Турківа Максима Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10.12.2016 р. серії АР № 766030, складену поліцейським роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Запоріжжя, старшим лейтенантом поліції Турківом Максимом Васильовичем відносно ОСОБА_1

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з отримання копії постанови, з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова