Справа № 463/5215/16-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Львів Справа №463/5215/16-а

Провадження №2-а/463/49/17

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Миличук У.Р.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Сичова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, про скасування постанови у справі про порушення митних правил, стягнення коштів, -

встановив:

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1068/20900/16 від 01.04.2016 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470, ч.2 ст.469 Митного кодексу України, відшкодувати вирахувані з позивача кошти і моральні збитки в розмірі 100000 грн. за рахунок посадової особи, яка винесла оскаржувану постанову.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнено до відповідальності за те, що 02.08.2012 о 03 год. 37 хв. через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю позивачем ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «Renault Megane», p.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО ПІК «Інспектор 2006» та CAIC Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 21.03.2016 не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

Про винесення вказаної постанови позивача ніхто не повідомив, а з такою позивач ознайомилась лише 01.11.2016.

Вважає, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, оскільки з часу вчинення адміністративного правопорушення, як зазначено у постанові - 02.08.2012, до часу її прийняття - 01.04.2016, минуло майже чотири роки, в той час як відповідно до ст.467 Митного кодексу України, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через два місяці з для вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил - не пізніше, ніж через два місяці з дня виявлення цих правопорушень.

Крім цього, вказаний у постанові транспортний засіб має комерційне призначення, документ на підтвердження чого знаходиться на митниці, а ввезення транспортних засобів комерційного призначення регулюється Стамбульською конвенцією, відповідно до положень якої транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Враховуючи наведене, просить оскаржувану постанову скасувати, відшкодувати вирахувані з позивача кошти і моральні збитки в розмірі 100000 грн. за рахунок посадової особи, яка винесла оскаржувану постанову.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснили, що при ввезенні транспортного засобу на територію України не було зазначено, що такий ввозиться в режимі транзиту, взагалі відсутні відомості про те, в якому режимі автомобіль вїхав на територію України. Вважають, що підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення строків транзитного перевезення транспортних засобів відсутні. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.23-30). Вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки позивачем порушено митні правила, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.470, ч.2 ст.469 Митного кодексу України, строки накладення адміністративного стягнення на час винесення постанови не закінчились.

Крім цього, на думку представника відповідача позивач помилково вважає, що ввезений нею на митну територію України автомобіль є транспортним засобом комерційного призначення, який ввезено нею у режимі тимчасового ввезення, оскільки жодних документів, які підтверджували б комерційне використання автомобіля, а саме платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, позивачем не було надано.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою в справі про порушення митних правил №1068/20900/16 від 01.04.2016 ОСОБА_2 притягнено до відповідальності за ч.3 ст.470, ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. (а.с.3).

Як вбачається з вказаної постанови, така винесена у зв'язку з тим, що позивач 02.08.2012 о 03 год. 37 хв. через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Renault Megane», p.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО ПІК «Інспектор 2006» та CAIC Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 21.03.2016 не вивозився та у інший митний режим не поміщений. Ввезений транспортний засіб на день виявлення СБУ факту користування автомобілем під керуванням громадянина ОСОБА_5 перебував під митним контролем, тобто його митне оформлення не було закінчено.

Таким чином ОСОБА_2 здійснила розпорядження транспортним засобом, митне оформлення якого не завершено без дозволу органу доходів і зборів, а також перевищила встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більш ніж на 10 діб.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про скасування вказаної постанови, позивач безпідставно посилається на ту обставину, що ввезений нею транспортний засіб є транспортним засобом комерційного призначення, тому відповідачем необґрунтовано притягнено її до відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України, оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Крім цього, позивачем не представлено доказів на підтвердження тієї обставини, що автомобіль «Renault Megane», p.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 є транспортним засобом комерційного призначення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень встановлено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Renault Megane», p.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 ввезений позивачем на митну територію України ще у 2012 році, що підтверджується даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с.36) та визнано в судовому засіданні позивачем, а тому на час винесення оскаржуваної постанови - 01.04.2016, встановлені ст.95 Митного кодексу України строки транзитних перевезень були порушені.

Необґрунтованими суд вважає також як підставу для скасування постанови в справі про порушення митних правил №1068/20900/16 від 01.04.2016 і посилання позивача на ту обставину, що транспортний засіб ввезений нею на територію України не в митному режимі транзит, а в митному режимі тимчасового ввезення, що відповідно до положень Стамбульської конвенції дає право використовувати транспортний засіб комерційного призначення третім особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.104 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов'язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; 3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Разом з тим, позивачем не представлено суду доказів виконання вказаних вимог, що спростовує посилання позивача на ввезення транспортного засобу у митному режимі тимчасового ввезення.

Не підтверджує вищевказаної обставини і посилання позивача на використання транспортного засобу іншою особою на території України в комерційних цілях для здійснення перевезень, оскільки відповідно до ч.3 ст.189 Митного кодексу України тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Крім цього, як вбачається з даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с.36) транспортний засіб «Renault Megane», p.н. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 ввезено позивачем через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю через канал «зелений коридор».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.366 Митного кодексу України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

В той час як відповідно до ст.222 Митного кодексу України порожні автотранспортні засоби комерційного призначення та автотранспортні засоби, які перевозять пасажирів через митний кордон України, декларуються шляхом подання національних реєстраційних документів.

Як вбачається з Листа Державної митної служби України від 05.03.2013 р. N 11.1/2-12.2/2172-ЕП «Про тимчасове ввезення автомобільних транспортних засобів громадянами-резидентами», враховуючи положення статті 366 Кодексу, транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного кольору ("червоний коридор").

Таким чином відсутні підстави вважати, що вказаний в оскаржуваній постанові транспортний засіб ввезений позивачем у митному режимі тимчасового ввезення з метою комерційного використання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.470, ч.2 ст.469 Митного кодексу України, а тому підстави для скасування постанови в справі про порушення митних правил №1068/20900/16 від 01.04.2016 та задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.

Крім цього, безпідставними є й посилання позивача на закінчення на час винесення оскаржуваної постанови строків накладення адміністративного стягнення, так як з часу вчинення адміністративного правопорушення, як зазначено у постанові - 02.08.2012, до часу її прийняття - 01.04.2016, минуло майже чотири роки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та підтверджується матеріалами справи, порушення позивачем митних правил було виявлено відповідачем з листа Херсонської митниці ДФС, який надійшов до Львівської митниці ДФС 20.10.2015, а оскаржувана постанова винесена 01.04.2016, тобто у межах шестимісячного строку, встановленого ч.1 ст.467 Митного кодексу України.

Оскільки решту позовних вимог ОСОБА_2 є похідними від вимог про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1068/20900/16 від 01.04.2016, суд приходить до висновку, що такі також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 160-163 КАС України, -

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС, про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1068/20900/16 від 01.04.2016 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470, ч.2 ст.469 Митного кодексу України, стягнення коштів - відмовити.

Суддя: Р.Я. Головатий