Справа № 642/7987/16-а
Суддя: Проценко Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Проценко Л.Г.

за участю секретаря - Канаєвої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Гладкої О.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.12.2016р. звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Гладкої О.В. АР №901020 від 07.12.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 грудня 2016р. він керував автомобілем та був зупинений інспектором патрульної поліції Гладкою О.В., яка винесла стосовно нього постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП за керування транспортним засобом в темну пору доби із не увімкненими фарами ближнього світла та призначила штраф 425 грн. При цьому вона ігнорувала зауваження позивача про те, що перемикач ближнього світла в салоні автомобіля був увімкнутий, а вулиця була добре освітлена. Ця обставина ускладнювала виявлення водієм відсутності ближнього світла в автомобілі. На прохання позивача дати можливість усунути несправність та продовжити рух, інспектор відповіла, що в наявності є відеофіксація і цього достатньо для складення постанови.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що під час руху на автомобілі в нього виникла технічна несправність приладів освітлення, яку він не міг побачити. Освітлення вулиці було яскравим і він не бачив, що передня фара вийшла з ладу. Його зупинила інспектор поліції та зазначила, що фари ближнього світла в нього не горять. Він вийшов, побачив, що передня фара не світиться. Він, підозрюючи, що фара перестала світитися з причини що відійшли контакти, стукнув по її кріпленню, контакт відновився і передня ліва фара засвітилася. Він звернув увагу поліцейського на те, що перемикач включення ближнього світла була в режимі «увікнено», та попросив викликати свідків, але в цьому йому було відмовлено із зазначенням, що у поліції є докази про порушення. Однак, жодного доказу, в тому числі і матеріалів відеофіксації йому надано не було. Він на місці виправив несправність автомобілю і не було підстав для винесення постанови. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Просив скасувати постанову як не законну.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Як свідчать матеріали справи, постановою АР №901020 від 07 грудня 2016р., винесеною інспектором патрульної служби роти 4 батальйону 2 УПП у м. Харкові Гладкої О.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові вказується, що ОСОБА_1 07.12.2016р. приблизно о 22.00 год. у м. Харкові на вул. Чоботарській, б.47, керував автомобілем, в якого в темну пору доби не були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив п.19.1 ПДР України.

Згідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративно-правова відповідальність настає у випадках порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП в даному випадку необхідно встановити, чи дійсно водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі із не увімкнутими фарами ближнього світла.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пункт 31.4 ПДР України забороняє експлуатацію транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари зовнішніх світлових приладів в режимі ближнього світла (підпункт «в»).

Разом із тим, пункт 31.5 ПДР України передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

.Відповідачем не подано до суду заперечень і не спростовано доводи позивача про те, що несправність освітлювального приладу в нього виникла саме під час руху, і цю несправність неможливо було побачити із кабіни транспортного засобу.

В даному випадку, інспектор поліції зобов'язаний був користуватися положеннями ст.ст. 22 та 33 КУпАП, що зроблено не було та не було враховано, що несправність світлових приладів водій усунув на місці після того, як дізнався, що фара ближнього світла вийшла з ладу.

Відповідач заперечень та відеозапису події або інших доказів, які б спростували викладені в позові доводи, до суду не подав.

Таким чином, суд вважає доведеними показання позивача про те, що фари ближнього світла вийшли з ладу під час руху і що автомобіль рухався по освітленій вулиці, та дану несправність неможливо було побачити з кабіни автомобіля.

Таким чином для винесення постанови про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП не було достатніх підстав.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить достатніх обставин, які свідчили б про порушення позивачем ч.2 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що вказана постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення в сумі 425 грн. не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 247, 251, 256, 283 КУпАП, ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. ст. 4, 8, 9, 11,70-72, 86, 94, 159 -163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Гладкої О.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову АР №901020 від 07.12.2016р., винесену інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Гладкою О.В. про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. на ОСОБА_1 - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Проценко