Справа № 816/847/16
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 р.Справа № 816/847/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2016р. по справі № 816/847/16

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни треті особи ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

03.06.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28858830 від 22.03.2016 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28858830 від 22.03.2016.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року у справі №816/847/16 та постановити ухвалу, якою закрити провадження в адміністративній справі №816/847/16 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. , третя особа ТОВ "Кейт-Колект про визнання протиправним та скасування рішення

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 17.01.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 27 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" і ОСОБА_3 був укладений договір № 0 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті в сумі 50000 доларів США.

Одночасно з укладенням зазначеного кредитного договору, 27 грудня 2007 року для забезпечення його виконання між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та позивачем - ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки нерухомого майна, що зареєстрований в реєстрі за № 14674, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (іпотекодавець) передала в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2, і належить іпотекодавцеві на праві власності, а також земельну ділянку, на якій знаходиться визначене нерухоме майно, і яка також належить іпотекодавцеві на праві власності. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г.

В подальшому, Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" 12 грудня 2011 року на підставі договору факторингу № 1 передав у власність фактору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0.

Одночасно з укладенням зазначеного договору факторингу, 12 грудня 2011 року, на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк", як первісний іпотекодержатель, передав своє право вимоги за укладеним з ОСОБА_1 договором іпотеки новому іпотекодержателю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект". Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5207-5208.

16 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни із заявою № 16087272 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1

Розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 16 березня 2016 року за реєстраційним номером 16087272, державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. вирішила провести державну реєстрацію права власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку за Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", про що винесла рішення № 28858830 від 22 березня 2016 року.

ОСОБА_1, вважаючи протиправним та таким , що підлягає скасуванню рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28858830 від 22.03.2016, звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення №28858830 від 22.03.2016 про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на предмет іпотеки прийнято державним реєстратором приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. з порушенням Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 № 1127, та на підставі документів, що містять суттєві суперечності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01 липня 2004 року (далі по тексту - Закон № 1952-IV) Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV (в редакції Закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 10 Закону № 1952-IV встановлено, що державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 1 статті 11 Закону № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з частиною 1 статті 13 зазначеного Закону на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1952-IV встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року № 898-IV (далі по тексту - Закон №898-IV) встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Статтею 3 Закону Закон №898-IV встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону №898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 33 Закону №898-IV визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Статтею 37 Закону №898-IV передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до змісту розділу 5 Договору іпотеки № 14674 "Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя" сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. У пункті 5.2 зазначеного договору вказано, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки:

- передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку";

- отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

Отже, в договорі іпотеки № 14674 від 27.12.2007 наявна лише домовленість про можливість передачі права власності Іпотекодержателю на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

Колегія суддів зазначає, що окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя між Іпотекодержателем (як первісним, так і наступним) та Іпотекодавцем - ОСОБА_1 не укладалось.

Таким чином, зважаючи на відсутність окремого договору про задоволення вимог, який би передбачав перехід права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання, у державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни були відсутні правові підстави щодо прийняття рішення №28858830 від 22.03.2016 про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на предмет іпотеки - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції під час дослідження договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 5207-5208, на підставі якого право вимоги перейшло від ПАТ "УкрСиббанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", наголошувалось про необхідність надання останнім додатку № 1 до цього договору, з якого б дійсно вбачалось відступлення права вимоги за договором іпотеки № 5207-5208, однак товариством було надано лише виписку з додатку № 1 по договору іпотеки з ОСОБА_1, засвідчену печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект".

Також, відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015р. № 1127 (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

З наявних в матеріалах справи копій реєстраційних справ щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер справи 04) та земельну ділянку АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 (реєстраційний номер справи 04), колегією суддів встановлено наступне.

Так, з метою державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки № 14674, в порушення пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, державним реєстратором приватним нотаріусом Кобелєвою А. М. не було отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" копій письмових вимог про усунення порушень, надісланих іпотекодержателем іпотекодавцеві - ОСОБА_1 та боржникові за кредитним договором - ОСОБА_3, що підтверджується копією внутрішнього опису справи № 16087272, реєстраційний номер 04, та внутрішнього опису справи № 16087644, реєстраційний номер 04.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Колегія суддів зазначає, що з наданих відповідачем копій повідомлень про намір звернути стягнення на предмет іпотеки вбачається, що на адресу боржника за договором про надання споживчого кредиту № 0 ОСОБА_3 відповідне повідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" надіслано 01.02.2015 року за № 735478 , та отримано боржником 20.02.2015 року, в той час як повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки на адресу іпотекодавця - ОСОБА_1 надсилалося 25.12.2013 року за № 735478, тобто раніше ніж на адресу боржника за кредитним договором. Крім того, з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки на адресу ОСОБА_1 надсилалось не особою, наділеною правом вимоги - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", а іншою особою - ТОВ "Укрборг", яке не є стороною ані договору про надання споживчого кредиту №0, ані договору іпотеки № 14674, ані особою у якої виникло право вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення №28858830 від 22.03.2016 року про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на предмет іпотеки прийнято державним реєстратором приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. з порушенням Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, та на підставі документів, що містять суттєві суперечності.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року по справі №816/847/16 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2016р. по справі № 816/847/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 23.01.2017 р.