Справа № 335/13374/16-а
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому клопотання представника Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії

Ухвалою судді від 08.12.2016 року за вищезазначеним позовом відкрито провадження.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо безпідставної відмови передачі у користування (оренду) земельної ділянки №157 по вул. Цегельній в м. Запоріжжі та зобовязати підготувати проект рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою про передачу в оренду вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, так як справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, відповідно до ст.ст. 16, 21 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України(статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктами 6 та 7 цієї Постанови також передбачено, що при вирішенні питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи повязані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин (п. 6 Постанови).

Земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї"), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128. 131, 144, 146, 147, 149, 1513Кта інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-УІ „Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, виходячи з заявлених вимог, субєктного складу спору, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст. 157 КАС України суд розяснює позивачу, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції загального місцевого суду за місцем знаходження земельної ділянки.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 165, 257 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 551 гривень 20 копійок, сплачену на р/р 0007 згідно квитанції № 0.0.664156673.1 від 06.12.2016 року через ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Воробйов