Справа № 621/2507/16-а
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/2507/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Коритного Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

16 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Коритного Д.О. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказав, що 07 грудня 2016 близько 18 год. позивач рухався на своєму авто OPEL ASTRA, з державним номером НОМЕР_1, у м. Харкові по вул. Весніна, весь час за ним рухався автомобіль патрульно-постової служби національної поліції, під'їжджаючи по перехрестя вул. 1-го Травня та вул. Весніна, ОСОБА_1, з правого ряду, підрізав автомобіль, з метою недопущення створення аварійної ситуації позивач був змушений різко прийняти вправо, перестроївшись в інший ряд та продовжив рухатися далі. Після цього ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, до нього підійшов інспектор роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенант поліції Коритний Д.О. та зробив зауваження, що позивач, начебто, при перестроюванні з правого ряду в інший, не увімкнув покажчик повороту, проїхав на заборонений сигнал світлофору «Жовтий» та ще й наголосив, що у позивача забруднений номерний знак, який з 20-ти метрів неможливо розпізнати, хоча в той день погодні умови були дуже погані, оскільки цілий день йшов сніг, потім відповідач показав відео-запис зі свого мобільного телефону, де знято, начебто, вчинене ОСОБА_1 правопорушення. Після цього, Коритний Д.О. сів у своє авто, на якому зупинив позивача, склав постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу - 425 грн., за порушення ним п.п. 8.7.3 «г», 9.2 «б», 2.9 «в», 30.2 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак, при цьому, Коритний Д.О. не ознайомив ОСОБА_1 ані з матеріалами справи, ані з доказами (надавши лише відео-запис на своєму мобільному телефоні), що є порушенням ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, позивачем були надані пояснення інспектору Коритному Д.О. з приводу обставин даної справи, а саме те, що під час керування автомобілем виникли підстави для різкого зміщення в інший ряд з метою уникнення зіткнення з іншим автомобілем. Крім того, ОСОБА_1 звертав увагу суду на те, що інспектором Коритним Д.О. не було роз'яснено йому положення ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є обов'язком працівника поліції, відповідно до п. 4 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Посилаючись на положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Кодексу України про адміністративні правопорушення та рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 ОСОБА_1 вважав, що постанова, серії АР № 901752 від 07 грудня 2016 року про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню. Позивач стверджував, що інспектор Коритний Д.О. не довів правомірність свого рішення, а вищевикладені обставини, на думку позивача, свідчать про фактичну відсутність об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив визнати дії інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Коритного Д.О. щодо складання постанови, серії АР № 901752 від 07 грудня 2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незаконними; Визнати вказану постанову, серії АР № 901752 від 07 грудня 2016 року - протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенант поліції Коритний Д.О. у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, зокрема, категорії В, а також є власником транспортного засобу - OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску (а.с. 5, 6).

Судом встановлено, що 07 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Коритним Д.О. було винесено постанову, серії АР № 901752, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Так, у вказаній постанові вказано, що 07 грудня 2016 року о 18 год. 35 хв. в м. Харків, перехрестя вул. 1-го Травня та вул. Весніна водій проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, а також не подавав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед переміщенням, а також керував автомобілем з держаним номерним знаком, який був забруднений, що не дозволило чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення адміністративного правопорушення, яке, зокрема, полягає у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу у розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за вчинення адміністративного правопорушення, яке, зокрема, полягає у порушенні правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 суд виходить з того, що відповідачем Коритним Д.О., в порушення ст. 71 КАС України, не надано жодного доказу в обґрунтування своєї позиції, зокрема, не надано заперечень.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частиною 3 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу.

Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Відповідач Коритний Д.О. не дотримався положень закону та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу без об'єктивного з'ясування обставин справи та не надавши позивачу часу на підготовку до розгляду справи.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу Коритний Д.О. суттєво порушив права ОСОБА_1

Крім того, відповідачем, в порушення ст. ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не надано жодного достовірного доказу про роз'яснення позивачу його прав, в тому числі права на правову допомогу.

При цьому, суд також зазначає, що викладені вище посилання позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Крім того, суд приймає до уваги, що постанова, серії АР № 901752, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 грудня 2016 року складена не коректно, а саме у фабулі відсутні дані про водія, модель та марку транспортного засобу.

Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень - скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена відповідачем в оскаржуваній постанові не ґрунтується на фактичних даних, а є лише припущеннями Коритного Д.О. про скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, що суперечить вимогам ст. ст. 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є, у сукупності з наявним порушенням процедури складання постанови та розгляду справи, підставою для визнання дій відповідача та постанови про накладення адміністративного стягнення від 07 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 протиправними, а постанову, зокрема, необґрунтованою та незаконною, такою, що прийнята без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст. ст. 1, 2, 9, 23, 121, 122, 251, 256, 258, 268, 276, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Коритного Дмитра Олександровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Коритного Дмитра Олександровича щодо складання постанови, серії АР № 901752, від 07 грудня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення - протиправними.

Визнати постанову, серії АР № 901752, від 07 грудня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - протиправною та скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: