Справа № 826/28054/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 січня 2017 року 16 год. 40 хв. № 826/28054/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд-Технікс» до державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд-Технікс" (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 03 липня 2015 року № та № (далі - оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки сприйняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представники відповідача не визнали позов та просили відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

У відповідне судове засідання представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період із 01.04.2014 року по 31.03.2015 року та податку на прибуток із 01.01.2014 року по 31.12.2014 року при взаємовідносинах з ПП «Соуф Брок», ПП «Брок Лайн», ПП «Топ Трейдінг», ПП «Інстал Плюс», ПП «Едгал», ПП «Трейд брок», ПП «Віва Трейдінг»), ПП «Білдінг Стаф», ПП «Віапласт», ПП «Буд - Сістемс», ПП «Інтеррайс», ПП «Аурум 999», ТОВ «Елтіс Груп», ТОВ «Манко Трейд», ТОВ «Лед- Тек», ТОВ «Оріон прайс», ТОВ «Аметіст-2011», ТОВ «Укрвтор сплав», ТОВ «Улюс», ТОВ «Пріма -2014», ТОВ «Аскаль», ТОВ «Велюкс», ТОВ «Фарум 2014», ПП «Вікколл», ТОВ «Черномор- Курорт Юг», ПП «Салта Арг», ПП «Санта-Фе», ТОВ «Діжон РС», ПП «Ріола 2014», ПП «Катамарка», ПП «ОСОБА_2», ПП «Лавсан-2014», ПП «Орхус 5», ПП «Савой-Тур», ТОВ «Ікаст», ТОВ «Трофорс», ПП «Антон -М», ТОВ «Норвей», ТОВ «Лофтус», ТОВ «Аргус Люкс», ПП «Крокус ЛТД», ТОВ «Еріда-2014», ТОВ «Лес-Ком», ТОВ «Тейя-2014», ТОВ «Ісовер Юг», ПП «Град- Тент», ТОВ «Прімєра УКР», ТОВ «Іко-3», ТОВ «Ту Плюс», ТОВ «Грейпфрут Епл», ТОВ «Буромакс-Екстра», ТОВ «Кліп Груп», ПП «Мегаформ-Х», ПП «Гео Тріп», ПП «Еко Світ-Тріс», ТОВ «Леру Плюс», ПП «Овіньйон М», ПП «Фармасі Тех», ПП «Реймс Експрес», ПП «Інтер Полі- Фарб», ТОВ «Копперо», ПП «Вайгар», ТОВ «Аронт», ТОВ «Біаріцц», ТОВ «Довіль 2014»,ТОВ «Інсбург-АВ», ТОВ «Ланже», ТОВ «Філлах», ПП «Естрета», ПП «Люсіанна 2014», ТОВ «Айворі К», ТОВ «Данга Люкс», ТОВ «Одрі 15», ТОВ «Сайбері 12», ТОВ «Пріорі С», ТОВ «Жакот», за результатами якої складено акт перевірки від 15.06.2015 року №24/26-58-22-07-11/33591434 (далі - акт перевірки).

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем п.198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальному розмірі 291272,00 грн., в т.ч. по періодах: за квітень 2014 року у сумі 162994,00 грн., за травень 2014 року у сумі 128278,00 грн. та п. 138.2 ст. 138, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, в загальному розмірі 262145,00 грн. за 2014 рік.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 03.07.2015 року винесено податкові повідомлення-рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 364090,00 грн., з них за основним платежем - 291272,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 72818,00 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 327681,00 грн., з яких за основним платежем - 262145,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 65536,00 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, п. 78.1.11., яким передбачено, що отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка проведена у зв'язку з надходженням постанови від 20.04.2015 прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань, молодшого радника юстиції Жупіни О.С., винесеної в рамках кримінального провадження №0000044, про призначення документальної позапланової перевірки позивача.

Посилання позивача на оскарження наказу на перевірку №692 від 02.06.2015 року у судовому порядку (про що також зазначено в акті перевірки) судом до уваги не приймається, оскільки законодавством передбачено право податкового органу на проведення такої перевірки, а позивачем не пред'явлено суду доказів щодо дійсного судового оскарження зазначеного наказу та рішення суду з цього питання.

Враховуючи неподання позивачем документів для проведення перевірки, відповідачем під час перевірки використано бази даних «Податковий блок» та акти перевірок контрагентів позивача.

Згідно з базою даних «Податковий блок» податковим органом встановлено, що позивачем за період з 01.04.2014 по 31.03.2015 включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми по взаємовідносинах з ТОВ «Лед Тек» у розмірі 113 480,40 грн., в т.ч. по періодах: за квітень 2014 у сумі 33 672,39 грн., за травень 2014 у сумі 79 808,00 грн.; та при взаємовідносинах з ПП «Білдінг Стаф» у розмірі 177 791,8 грн., в т.ч. по періодах за квітень 2014 у сумі 129 321,80 грн., за травень 2014 у сумі 48 470,00 гривень.

Позивачем за рахунок ПП «Білдінг Стаф» та ТОВ «Лед Тек» сформовано витрати з податку на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 в розмірі 1 456 361,00 гривень.

Перевіркою встановлено, що листом від 04.08.2014 №27435/15-53-22-3-/20 ДПІ у Приморському районі ГУ Міндоходів в Одеської області отримано акт від 01.08.2014 №4347/15- 53-22-3/39097385 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лед-Тек» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами. Згідно з актом перевірки від ТОВ «Лед-Тек» отримано лист від 26.05.2014 №07/01 про неможливість надання первинних бухгалтерських та інших господарських документів по взаємовідносинам з контрагентами у зв'язку з їх втратою.

Також, листом від 04.08.2014 №27436/15-53-22-3-/20 ДПІ у Приморському районі ГУ Міндоходів в Одеської області отримано акт від 01.08.2014 №4346/15-53-22-3/39071313 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Білдінг Стаф» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами. Згідно з актом перевірки від ПП «Білдінг Стаф» отримано лист від 29.05.2014 №17559/10 про неможливість надання первинних бухгалтерських та інших господарських документів по взаємовідносинам з контрагентами.

Відповідно до АІС «Податковий блок» основним постачальником ТОВ «Лед-Тек» та ПП «Білдінг Стаф2 є ПП «АУРУМ 999». ДПІ у Приморському районі складено акт від 01.08.2014 №4349/15-53-22-3/37281141 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «АУРУМ 999» щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку. В результаті виїзду за податковою адресою підприємства, встановлено відсутність підприємства та посадових осіб за податковою адресою, про що було складено акт інформативного повідомлення від 05.05.2014 №99/15-53-22-3/3728114І та надано запит до ОУ ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 05.05.2014 року №99/15-53-22-3.

Відповідно до висновку ОУ ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 06.05.2014 №505/07 під час відпрацювання ПП «Аурум 999» здійснено виїзд за податковою адресою підприємства та встановлено, що ПП «Аурум 999» за адресою не знаходиться, має стан - 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Таким чином, висновок податкового органу про порушення позивачем податкової дисципліни сформовано на підставі непрямих доказів.

З метою встановлення реальності господарських операцій судом запропоновано позивачу надати відповідні первинні документи.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Кодексу, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Кодексу (пункт 200.2 статті 200 Кодексу).

Згідно пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення (пункт 150.1 статті 150 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права суд приходить до висновку, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Підставою для нарахування податкового кредиту, відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 даного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, як підрядником, та ПП «Білдінг Стафф», як субпідрядником укладено договір №1 від 02.04.2014 року, за умовами якого субпідрядник зобов'язався виконати роботи у відповідності до проектно-кошторисної документації у квітні 2014 року на об'єкті будівництва: ж/будинок №1 ж/масиву Позняки, 4а мкр. - монтажні роботи. Вартість робіт складає 1500000,00 грн. (п.3.3 договору).

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем суду пред'явлено акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року (форма КБ-2в), довідку про вартість робіт за квітень 2014 року (форма КБ-3), податкову накладну від 29.04.2014 року на суму 775930,80 грн. (в т.ч. ПДВ).

Між позивачем, як підрядником, та ПП «Білдінг Стафф», як субпідрядником укладено договір №2 від 15.05.2014 року, за умовами якого субпідрядник зобов'язався виконати роботи у відповідності до проектно-кошторисної документації у травні-грудні 2014 року на об'єкті будівництва: ж/будинок №1 ж/масиву Позняки, 4а мкр. - монтажні роботи. Вартість робіт складає 2500000,00 грн. (п. 3.3. договору).

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем суду пред'явлено акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року (форма КБ-2в), довідку про вартість робіт за травень 2014 року (форма КБ-3), податкову накладну від 30.05.2014 року на суму 290820,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

На підтвердження оплати послуг позивачем надано виписки по рахунку.

На підтвердження використання результату послуг у власній господарський діяльності позивачем надано договір №47-14 від 30.05.2014 року між ТОВ «Фуд Технікс», як субпідрядником, та ПАТ «Домобудівний комбінат №4», як генпідрядником, щодо виконання оздоблювальних робіт на у відповідності до проектно-кошторисної документації у травні-грудні 2014 року на об'єкті будівництва: ж/будинок №1 ж/масиву Позняки, 4а мкр. Вартість робіт складає 2456000,00 грн. (п. 3.3. договору). Також суду пред'явлено копію ліцензії на право заняття господарською діяльністю, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, акти за формою КБ-2в, довідку за формою КБ-3, інформацію щодо працівників позивача із відповідною кваліфікацією.

Між позивачем, як покупцем, та ТОВ «Лед-Тек», як продавцем, укладено договір №32 від 31.03.2013 року, за умовами якого продавець поставляє товар (продукцію) або надає послуги протягом п'яти днів з моменту отримання заявки.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем суду пред'явлено видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, виписку по банківському рахунку, договори оренди транспортного засобу, подорожні листи.

На підтвердження використання результату у власній господарській діяльності позивачем надано видаткові накладні на постачання аналогічного товару іншим покупцям за період травень-червень 2014 року.

Як вбачається з інформації, наведеної в акті перевірці, зазначені види господарської діяльності позивача відповідають видам діяльності згідно КВЕД.

Разом з тим, висновки податкового органу щодо інших контрагентів позивача акт перевірки не містить, а тому підстав для дослідження господарської діяльності з іншими суб'єктами суд не вбачає за необхідне.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про формування податкової звітності позивачем на підставі належним чином оформлених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій та законну мету їх здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд-Технікс» до державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03 липня 2015 року № та №.

3. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд-Технікс» () здійснений ним судовий збір у розмірі 10376,57 грн. (десять тисяч триста сімдесят шість гривень п'ятдесят сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин