Справа № 640/13943/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 р.Справа № 640/13943/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бегунца А.О.
Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2016р. по справі № 640/13943/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Міністерства оборони України (далі відповідач 2), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення прийняти рішення щодо призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) з аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України в частині відмови ОСОБА_1 , у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р. ) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 , додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку разом із висновком ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р. ) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення та прийняти відповідне рішення. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Відповідачі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подали апеляційні скарги, в яких просять суд апеляційної інстанції постанову Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначили, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем, звільненим в запас.

У період з 11.08.1966 року по 08.12.1968 року він проходив строкову військову службу та приймав участь у бойових діях на території Республіки Чехословаччини у складі військової частини п/п НОМЕР_1 .

Згідно витягу з протоколу №725 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 27 липня 2010 року - «поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК (серія 10 ААБ №170949) ОСОБА_1 було встановлено повторно ІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії з 22.12.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 16.02.2016 року за №280/ВСЗ ОСОБА_1 відмовив у складанні висновку щодо отримання одноразової допомоги.

Не погодившись із вищезазначеною відмовою відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його відмова щодо реалізації права позивача на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги" є неправомірною, що дає підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно ст. 1 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 561 від 05.09.2011 року, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

З огляду на наявні в матеріалах справи документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідно до вимог чинного законодавства, право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло з моменту настання інвалідності, тобто з 22.10.2012 року.

Так, пунктом 2 Постанови КМУ від 28.05.2008 року №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає на момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 у справі № К/800/1679/14 та постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 № 21-563а14.

Виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону № 2011-ХІІ, що позивач має право на її отримання, у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 23 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок № 975).

Згідно пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пунктів 12, 13, 14 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Колегія суддів зазначає, що представником відповідача не надано будь - яких доказів на підтвердження того, що керівником Харківського обласного військового комісаріату було дотримано процедуру, визначену у п. 13 вказаного Порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що Харківський обласний військовий комісаріат не складав висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, а лише направив до Міністерства оборони України заяву із доданими документами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Харківського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є протиправними, а тому вважає за необхідне зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, а Міністерства оборони прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.

Колегію суддів не приймаються до уваги посилання апелянта, відповідача 2, на те, що позивачем подано неповний пакет документів, зокрема, не надано жодного документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), оскільки відповідно до Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №725 від 27 липня 2010 року), поранення, контузія, і захворювання у ОСОБА_1 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 19).

З огляду на те, що військовим комісаріатом до Міністерства оборони України не було надано висновок, а тому Міністерство оборони не приймало рішень про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та прийняття рішення про зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 , додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку разом із висновком ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р. ) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення та прийняти відповідне рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційних скаргах доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2016р. по справі № 640/13943/16-а в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.