Справа № 335/11328/16-а (2-а/335/408/2016)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2017 рокусправа № 335/11328/16-а (2-а/335/408/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок з 01 вересня 2016 року та виплачувати на постійній основі пенсію позивачу з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з довідкою УФЗБО Головного управління Національної поліції і Запорізькій області № 202 від 19.08.2016 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії задоволено частково.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 вересня 2016 року з урахуванням у складі грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідці від 19.08.2016 року № 202 УФЗБО Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення у даній справі. Суд першої інстанції помилково застосував положення частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ в іншій редакції, внаслідок чого безпідставно не було взято до видів грошового забезпечення, з яких має обчислюватись розмір пенсії, одноразову грошову допомогу, яка була отримана позивачем при звільненні з органів ОВС.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 21.05.2008 року та отримує пенсію за вислугою років, обчислену за нормами Закону № 2262-ХІІ.

Позивач, вважаючи, що ГУПФУ невірно обчислено розмір пенсії, а саме без урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, 15.08.2016 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити, чи враховано під час нарахування пенсії зазначені вище додаткові види грошового забезпечення.

На вказану заяву ГУПФУ надало відповідь від 29 серпня 2016 року за № 752/с-9, відповідно до якої позивачеві було роз'яснено, що відсутні законні підстави для врахування вищевказаних видів грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії. Також зазначив, що згідно з рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 р. до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, належать лише надбавки, доплати, підвищення та премія.

Визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року в частині задоволених позовних вимог сторонами оскаржена не була, тому колегією суддів апеляційного суду не переглядається.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Оскільки відповідні внески сплачувалися лише з матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, то при обрахунку пенсії мають включатися лише вказані виплати.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.

Військовослужбовцям у звязку з особливим характером військової служби, яка повязана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначена допомога є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яке відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що одноразова грошова допомога при звільненні, відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, але в тому разі, якщо з неї сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В той же час, із довідки № 202 від 19.08.2016 року вбачається, що у 2007 році відповідні страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування були сплачені лише з матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. Відомостей про сплату останніх з виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги матеріали справи не містять, що також не було спростовано апелянтом і при подачі апеляційної скарги.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що станом на дату призначення йому пенсії приписи ст. 43 Закону № 2262-XII не передбачали сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, як обов'язкову умову віднесення відповідних виплат до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, визнаються колегією суддів безпідставними та необґрунтованими, оскільки станом на дату звернення позивача до пенсійного органу із заявою про здійснення відповідного перерахунку до ст. 43 Закону № 2262-XIІ вже було внесено відповідні зміни і приписи вказаної статті мають застосовуватись саме у вказаній редакції.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року № 21-70а15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та у відповідності до приписів ч.10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко