Справа № 730/1181/16-а
Суддя: Новіков О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 730/1181/16-а
Номер провадження 2-а/728/5/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Новікова О.М.,

при секретарі - Коваленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком протиправними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.11.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що на даний час працює судовим розпорядником Борзнянського районного суду Чернігівської області. З листопада 2015 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області щодо призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV. Проте виплату пенсії припинено, мотивуючи це виконанням ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Однак, відповідно до Перехідних положень до Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, в тому числі до Закону України « Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

До 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято відповідний закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах. Таким чином з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати пенсії за віком. При зверненні 30.11.2016 року до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії, йому було відмовлено в поновленні виплати пенсії.

Зазначену відмову в поновленні виплати пенсії позивач вважає протиправною, просить суд визнати неправомірними дії УПФУ в Борзнянському районі Чернігівської області щодо зупинення виплати пенсії з 1 листопада 2015 року та зобов'язати відновити з 1 листопада 2015 року виплату пенсії за віком.

Ухвалою судді від 19.01.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.11.2015 року по 04.06.2016 року залишені без розгляду.

В судове засідання учасники не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомленні належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності і підтримання вимог адміністративного позову (а.с.17). Відповідач надіслав письмові заперечення проти заявлених вимог в яких заперечує проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що позивач дійсно перебуває на обліку УПФУ в Борзнянському районі Чернігівської області та йому було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV. З 01.04.2015 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213- VIII. Позивач на момент звернення в ПФУ продовжував працювати на посаді судового розпорядника, а тому у відповідача не було підстав для поновлення виплати пенсії за віком. Дії відповідача вважає правомірними. Просив у задоволенні позову відмовити ( а.с.30-31).

На підставі ч.1 ст. 41 КАС у зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності позивача та представника відповідача, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Борзнянському районі Чернігівської області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з листопада 2015 року.

Позивач продовжує працювати на посаді судового розпорядника Борзнянського районного суду Чернігівської області.

УПФУ в Борзнянському районі з листопада 2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII призупинило виплату пенсії позивачу.

Із рішення УПФУ в Борзнянському районі Чернігівської області від 05.12.2016 року № 3129/04 вбачається, що позивач зверталася до відповідача з заявою про поновлення виплати призначеної йому пенсії, але ж відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

02.03.2015 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -VIII від 02.03.2015р., який набрав чинності з 01.04.2015року.

Вказаним Законом (пп.2 п.12 розділу 1) внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», "Про прокуратуру", «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п.2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (утримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ було продовжено період, з якого пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, пенсії не виплачуються, а саме з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Аналогічні доповнення внесені пунктом 12 Закону № 213-VIII до ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу положень наведених правових норм, в контексті даного спору, вбачається що у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2016 року виплата пенсії їй не здійснюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України", «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України « Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/ щомісячне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Законом України « Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 21-948а16.

Таким чином суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантований ст. 6 Контитуції України, обмеження якого неможливе, враховуючи положення норм вище проаналізованого чинного законодавства.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 24.05.2016, яка в силу ст.244-2 КАС є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, з врахуванням зазначеного, необхідно застосовувати загальні норми, які в даному випадку містяться у ст. 45 ч.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за змістом якої перерахунок призначеної пенсії, провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за відновленням виплати йому призначеної пенсії 30.11.2016 року, то суд вважає, що відновлення виплати йому призначеної пенсії повинен здійснюватися з 30 листопада 2016 року. Тобто, позивач має право на відновлення виплати призначеної пенсії з 01 грудня 2016 року, а не з зазначеної ним дати (01.11.2015 року).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 551.20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 05.12.2016 року за №13 (а.с.1). В зв'язку з цим, на користь позивач з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст.1, 3, 8, 19, 21-22, 24, 46, 55, 58, 64 Конституції України, ст.ст.42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 грудня 2016 року .

В задоволенні решти заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області на користь ОСОБА_1 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривні 20 копійок судових витрат, сплачених позивачем при подачі позову до суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАСУ, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.М. Новіков