Справа № 805/3560/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Молочна І. С.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року справа №805/3560/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Василенко Л.А., Гайдара А.В.,, секретаря судового засідання Борисова А.А., за участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 805/3560/16-а (головуючий І інстанції Молочна І.С.) за позовом адвоката ОСОБА_2 до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому просив, зобов'язати відповідача видати адвокату ОСОБА_2 свідоцтво про смерть батька ОСОБА_3, стягнути з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень судовий збір у сумі 551,21 грн. на користь ОСОБА_2

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд дійшов правильного висновку у правомірності вимог адвоката щодо видачі дубліката про смерть. Разом з цим, висновок суду щодо не надання адвокатом, як представником відповідачу документу, а саме договору про надання правової допомоги у відповідності до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - № 5076-VI) та Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказ Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила № 52/5) не відповідає фактичним обставинам, оскільки договір був підписаний власноруч ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_2

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судове засідання не з'явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

18 серпня 2016 адвокат ОСОБА_2 звернувся до Констянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з адвокатським запитом №18/08-1, в якому на підставі абз. 7 п. 4 розділу IV Правил № 52/5, п. 9 ч.1 ст.1 ч. 1 ст.26 Закону № 5076-VI, ч.3 ст.237 ЦК України просив надати свідоцтво про смерть батька ОСОБА_4 (а.с.14-15).

До запиту було додано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги від 15.08.2016 року. Також, було додано копію свідоцтва про народження на ім'я ОСОБА_5, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 (а.с.12).

Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану листом № 1783/03-2-38 від 27.08.2016 року повідомив, що видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану повторно та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян адвокату, здійснюється у разі підтвердження його повноважень нотаріально посвідченою довіреністю. Також, зазначено про неможливість отримувати адвокатом документів з обмеженим доступом (а.с.16).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог, виходив з того, що позивачем не надано відповідачу документ передбачений ч. 1 ст. 26 Закону №5076-VI, що виключає можливість зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується на підставі наступного.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-VI (далі - Закон №2398-VI), органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 18 Закону №2398-VI встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №2398-VI, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.

Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Пунктом 9 розділу I Правил №52/5 передбачено, що повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також видача витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану при підтвердженні права особи на отримання даних документів та, в окремих випадках, родинних відносин між заявником та особою, щодо якої складено актовий запис цивільного стану.

Згідно п. 1 розділу IV Правил №52/5 повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції та Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України.

Відповідно до абз. 4 та 7 п. 4 розділу IV Правил №52/5, свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.

Свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану можуть повторно видаватись представнику особи, яка має право на повторне отримання свідоцтва про державну реєстрацію акта цивільного стану, у разі документального підтвердження його повноважень.

Таким чином, свідоцтво про смерть повторно видається представнику особи, яка має право на його отримання, зокрема, дитини померлої особи, у разі належного документального підтвердження повноважень представника.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI, адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Пунктом п. 9 ч. 1 ст. Закону №5076-VI визначено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За частиною 4 зазначеної статті, адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 237 Цивільного кодексу України визначено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За частино 1 статті 237 Цивільного кодексу України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

З аналізу наведених норм вбачається, що адвокат в межах наданих йому повноважень, наданих йому клієнтом, здійснює представництво інтересів клієнта. Повноваження адвоката на представництво підтверджується та визначаються, зокрема, договором про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

За частиною 1 статті 24 Закону №5076-VI, адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Тобто, з метою отримання певних документів адвокат в межах наданих договором повноважень має право письмового звернення до відповідного державного органу.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про надання правової допомоги та ордер, якими передбачені відповідні повноваження, є належними документами, що дають право адвокату, в рамках здійснення ним адвокатської діяльності отримати дублікат свідоцтва про смерть особи.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що вимогами Закону №2398-VI та Правил №52/5 не передбачено підтвердження повноважень представника особи на отримання дубліката свідоцтва про смерть виключно шляхом подання нотаріально посвідченої довіреності.

15 серпня 2016 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.п.1 зазначеного договору, адвокат зобов'язується надати послуги в сфері права, а саме Адвокат приймає на себе обов'язки: представляти права і законні інтереси Клієнта у відділах державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з правом, зокрема, підпису та подання заяви про отримання свідоцтва про смерть; отримувати виписки, довідки, витяги з державних реєстрів, у тому числі, але не виключно з державного реєстру актів цивільного стану громадян, свідоцтво про смерть чи його дублікат; ставити підписи на документах від імені Клієнта.

За пунктом 1.3 договору, адвокат також має право, зокрема, звертатись з адвокатськими запитами, зокрема до органів реєстрації актів цивільного стану.

Колегія суддів зазначає, що вказаним договором передбачено повноваження ОСОБА_2, як представника ОСОБА_3, особи, яка має право на повторне отримання свідоцтва про смерть батька, звертатися до відповідача з запитом про повторне отримання свідоцтва про смерть батька клієнта.

Також, повноваження адвоката ОСОБА_2, як представника ОСОБА_3 підтверджуються копію ордера серії АА №073361 про надання правової допомоги б/н від 18.08.2016 року.

Право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2, підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3, видане 23.03.2016 року на підставі рішення ради адвокатів Донецької області № 6 від 23.03.2016 року.

Таким чином, зазначений договір та ордер є належними та достатніми документами, що дають право адвокату, в рамках здійснення ним адвокатської діяльності отримати дублікат свідоцтва про смерть особи. Відповідно ОСОБА_2, як представник ОСОБА_3 за приписами вищенаведених норм має право на повторне отримання свідоцтва про смерть.

Стосовно висновків та тверджень суду першої інстанції, що позивачем не надано суб'єкту владних повноважень документи, встановлені ч. 1 ст. 26 Закону №5076-V, оскільки між адвокатом та його клієнтом укладено договір, що оформлено без встановлення особи клієнта, на дату укладення договору був відсутній підпис клієнта, що підтверджується тим, що останній на дату укладення за місцем його підписання був відсутністю, колегія суддів зазначає наступне.

За частиною 1, 3, 5 статті 27 Закону № 5076-VI, договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до частини 1 статті 7 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За вимогами статті 647 Цивільного кодексу України, договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 207 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Колегія суддів зазначає, що вимогами чинного законодавства у разі укладення договору про надання правової допомоги в письмовій формі встановлено обов'язок сторін підписати зазначений договір. Разом з цим, вказаними нормами не вставлено обов'язок присутності обох сторін при його підписанні, натомість нормами передбачено право на укладення договору без безпосередньої участі сторін, так місцем укладення договору є місцем погодження його умов.

Крім того, як вбачається з наданих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_3, ним було погоджено та підписано договір про надання правової допомоги, який в подальшому було направлено на адресу позивача. Тобто, сторонами договору при його укладенні було додержано вимоги чинного законодавства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав пояснення суду апеляційної інстанції, що ним дійсно укладався договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2, який ним було підписано власноруч та підтвердив своє волевиявлення на отримання через свого представника свідоцтва про смерть свого батька.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 про повторне отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с.27).

Отже, позивач при звернені до відповідача з заявою мав належний документ на підтвердження своїх повноважень передбачених частиною 1 статті 26 Закону № 5076-VI, що спростовує висновок суду першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до статті 94 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у розмірі 1157 грн. 53 коп.

Керуючись статтями 94, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 805/3560/16-а задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 805/3560/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видати адвокату ОСОБА_2 свідоцтво про смерть батька ОСОБА_3.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1157 (одна тисяча сто п'ятдесят сім) гривень 53 (п'ятдесят три) копійки за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ().

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Повний текст складено та підписано колегією суддів 26 січня 2017 року.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: Л.А. Василенко

А.В. Гайдар