Справа № 804/16057/15
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, судом першої інстанції не було враховано, те що підприємством було надано всі документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.06.2015 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару концентрат залізорудний агломераційний, якій надійшов на адресу позивача за зовнішньоекономічним контрактом від 29.04.2015 №15-0835-12, укладеного з ТОВ «Русская горно-металургіческая компанія».

До митного оформлення подано митну декларацію №110010000/2015/021080, митна вартість заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України, а саме: 1 9517 RU за тонну.

Митницею було виявлено розбіжності: товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 06.05.2015 № 3, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

Продавцем товару відповідно до контракту є ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», відправником товару, відповідно до гр. 2 митної декларації є ВАТ «Стойленский ГОК».

Договору із третіми особами, що пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не надано.

Крім того, відповідно до зовнішньоекономічного контракту та додатку залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається додатком № 3 від 06.05.2015 р. на рівні 1963,69 руб. РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 21,12 руб. РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.

При цьому вміст Fe в рахунках не зазначений та підтверджений наданими сертифікатами якості.

Зазначені рахунок-фактура виставлені ТОВ «Русскаягорно-металургическая компанія2 в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 №15-0835-12 на цмовах поставки СРТ Дніпродзержинськ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури від виробника товару - ВАТ «Стойленский ГОК»: від 19.05.2015 б/н, від 23.05.2015 б/н, від 25.05.2015 б/н, від 26.05.2015 б/н, від 27.05.2015 б/н, від 31.05.2015 б/н виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 29.04.2015 № 2, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі 1 290 руб.РФ/т при базі Ре-66,5%.

Судом першої інстанції було встановлено, що контракт № 15-04-29, та додаток № 2 від 29.04.2015 до митного оформлення позивачем не надано.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що рахунки продавця та виробника товару ідентифікуються між собоюлише за вагою, при цьому ціна товару в рахунках продавця зазначена в залежності від вмісту Fе та відрізняється від ціни, зазначеній в рахунках виробника, яка при різному вмісті Fе визначена в єдиному розмірі.

Також було встановлено, що рахунки контрактоутримувача, рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

За умовами контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку №3 від 06.05.2015 р. умовами поставки визначено СРТ Дніпродзержинськ. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.

Вірними є висновки суду першої інстанції про те, що документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.

У зв’язку з зазначеними розбіжностями, митницею було витребувано додаткові документи.

Листом від №062Д/1450 від 04.06.2015 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додаткових документів.

Товар був випущений у вільний обіг за за МД № 110010000/2015/021094 від 04.06.2015.

Позивач листом від № 062Д/3391від 03.12.2015 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного рішення про коригування митної вартості.

Митницею позивачу було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було доведено неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, а додаткові документи подано не було.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується, документи подані декларантом до митного оформлення містять суперечності, а ненадання додаткових документів унеможливило підтвердження правомірності визначення митної вартості за ціною угоди.

На підставі наданих декларантом документів, передбачених ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, митний орган не мав можливості перевірити складові числового значення митної вартості.

Позивачем не було надано контракту з виробником товару, не усунуто розбіжності стосовно вмісту Fе в концентраті, що поставлявся, не надано документи на підтвердження вартості перевезення товару.

Митним органом було обґрунтовано неможливість визначення митної вартості відповідно методів, зазначених у ст. 58-63 Митного кодексу України та правомірно застосовано резервний метод.

З огляду на викладене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник