Справа № 2-8773/10
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 р. Справа № 2-8773/10
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району м.Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2010р. по справі № 2-8773/10

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району м.Харкова , Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій неправомірними та призначення та виплату щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Управління праці та соціального захисту населення в Дзержинському районі м. Харкова, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації , в якому просив : визнати неправомірними дії Відповідачів по нарахуванню та виплати щорічні разові допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; - зобов'язати відповідачів усунути порушення, провести перерахунок недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і є інвалідом 1 категорії II групи починаючи з 01.01.2007 року; - зобов'язати відповідачів виплатити заборгованість недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як особі та постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і є інвалідом і категорії II групи, починаючи з 01.01.2007 року; - визнати за ним право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; - зобов'язати відповідачів встановити, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії II групи щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних окладів та щорічну разову допомогу до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ; - стягнути з першого відповідача на його користь витрати по сплаті послуг за правову допомогу в розмірі 300,00 грн. та розмір сплати витрат на ІТЗ - 120,00 грн.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2010р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова по призначенню ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2009 р. та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 р неправомірними. Зобов'язано Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова призначити ОСОБА_1 недоотриману суму допомоги на оздоровлення за 2009 р. та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 р. Зобов'язано Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних сплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриманої суми допомоги на оздоровлення за 2009 р. та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 р. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення в Дзержинському районі м. Харкова, не погоджується з вказаною постановою суду, в апеляційній скарзі вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову, посилаються на те, що суд не врахував, що вказані кошти сплачуються тільки у межах бюджету.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 29.11.07р., інвалідом 2 групи з професійним захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС що довідки МСЕК серія НОМЕР_2 та знаходиться на обліку в Управлінні праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова

21.04.10 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова с заявою про надання йому допомоги на оздоровлення за 2008 р. в розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 Закону України ю статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 та 2009 p.p. згідно .13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком оскільки фактичне нарахування та виплата проводиться в значно менших сумах.

Листом від 26.04.10 р. №Т-72/1 Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова надало відповідь ОСОБА_1 на його заяву, в якій вказано, що для нього, як інваліда 2 групи, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір грошової допомоги на оздоровлення складає 120.00 грн., згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03 2008 року № 183 «Про розміри грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік складає 400,00 грн., згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211, «Про міри грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік складає 430,00 грн.

Згідно довідок Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. ОСОБА_1 допомога на оздоровлення в 2008 році була нарахована в квітні в розмірі 120,00 грн., в 2009 році - в жовтні в розмірі 120,00 грн., а виплачена в вересні 2009р.; річна разова грошова допомога до 5 травня в 2008 році була нарахована в травні в мірі 400,00 грн., в 2009 році - в квітні в розмірі 430,00 грн., а виплачена в вересні 2009р.

Задовольняючи позовні вимоги частково , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем безпідставно було недорахованою та невиплаченою допомогу на оздоровлення за 2009 р. та щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2009 р.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України, - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Конституцією України передбачено (ч.2 ст. 95), що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, - будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено , що щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі: інвалідам 2-ої групи - 5 мінімальних заробітних плат. Як зазначено у ст. 71 вказаного Закону - дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до нього.

Згідно ст.13 Закону №3551-ХІІ, яка діяла до прийняття Закону №107-УІ від 28.12.2007 року, щорічно до 5 травня інвалідам війни IIІ групи виплачується разова грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років - страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, як: втратили працездатність, визначеного законом.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються міри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною від якої проводиться розрахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, визначеної ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ».

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься де основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2005 року, тобто для осіб, які втратили працездатність у розмірі 498 гривень на місяць.

Згідно з положеннями частини четвертої ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд вважає, що відповідають Закону №796-ХП, вимоги позивача щодо нарахування і виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, і Закону №3551-XII - вимоги щодо нарахування і виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі шести мінімальних пенсій. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору. Крім того, це право гарантується ч.2 ст. 46 Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат застосуванню підлягають ст. 48 Закону №796-ХП та ч.5 ст. 13 Закону №3551-XII, а не положення постанов КМУ від 12.07.2005 року за №562 та від 18.03.2009 року за №211, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу допомогу на оздоровлення за 2009 р. та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 р. не можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам Основного Закону України, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а постанова відповідно до ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних сплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриманої суми допомоги на оздоровлення за 2009 р. та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 р. з наступних підстав.

Згідно з п. 4.2. 4.6. Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 25.04.2006 р. № 147, Центр перевіряє правильність визначення органами праці та соціального захисту населення права на призначення соціальної допомоги, інших видів грошових виплат, забезпечує у тижневий термін оформлення виплатних документів та їх відправку на виплату відповідно до узгоджених графіків; проводить перерахунки розмірів грошової допомоги та уживає заходів попередження і погашення сум переплат і недоплат соціальної допомоги та інших грошових виплат.

Обов'язок щодо нарахування та вчинення дій щодо виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення позивачу відповідно до закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" законодавством держави покладений на Управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання позивача.

Отже в даному випадку, головним розпорядником коштів для виплати щорічної разової грошової допомоги є Міністерство праці та соціальної політики України.

Також, Положенням про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 26 серпня 1999 року N 1081/99 не надано повноважень, щодо перерахування коштів переведення коштів органам соціального захисту населення, для проведення виплат щорічної грошової допомоги.

Головний розпорядник бюджетних коштів розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, належного їх виконання, визначених нормативно-правовими актами, та виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів своєї діяльності за рахунок бюджетних коштів.

Граничний обсяг видатків загального фонду бюджету на плановий рік доводиться до головного розпорядника в цілому, що дає можливість головному розпоряднику здійснити розподіл граничного обсягу видатків з урахуванням пріоритетних напрямів своєї діяльності.

Бюджетні запити розробляються головним розпорядником бюджетних коштів за участю підпорядкованих йому установ на основі їх проектів кошторисів.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Колегія суддів вважає за можливе у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України прийняти відповідне рішення з метою повного захисту прав позивача у даних спірних правовідносинах та зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова вчинити дії щодо виплати ОСОБА_1 недоотриманої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тому, колегія суддів вважає за необхідним змінити постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2010р. відповідно до вимог ст. 201 КАС України та доповнити резолютивну частину постанови реченням : «зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова вчинити дії щодо виплати ОСОБА_1 недоотриманої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".»

В іншій частині постанова суду першої інстанції постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дзержинського району м.Харкова задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2010р. по справі № 2-8773/10 скасувати в частині зобов'язання Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних сплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриманої суми допомоги на оздоровлення за 2009 р. та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 р.

Доповнити постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2010р. наступним : « Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Дзержинської районної ради м. Харкова вчинити дії щодо виплати ОСОБА_1 недоотриманої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"».

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2010р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Подобайло З.Г.
Судді Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 23.01.2017 р.