Справа № 367/6045/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/6045/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Оладько С.І. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Ганечко О.М.,

Грибан І.О.,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області про зобов'язання провести нарахування пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області провести нарахування ОСОБА_3 пенсії за віком з 13 липня 2016 р., із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наданий у судове засідання оригінал пенсійної справи №159660, обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.06.1997 року перебував на обліку у Головному управлінні ПФУ в Київській області та отримував пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, і деяких інших осіб».

Відповідно до відомостей, які містяться в Атестаті НОМЕР_1 про зняття з обліку у Головному управлінні ПФУ в Київській області від 13.07.2016 №195/Т-Д, виплату військової пенсії припинено по причині «Перехід на пенсію за іншим законом», пенсію виплачено по 31.07.2016 року (а.с.87).

13.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та надав необхідний пакет документів.

З розпорядження №7799 від 14.07.2016 вбачається, що відповідач УПФУ у м. Буча Київської області при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні сумі 1197,91 грн. за 2007 рік.

28.07.2016 ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести обчислення розміру його пенсії за віком, яку йому було призначено замість пенсії за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (а.с.12).

У своїй відповіді від 01.08.2016 року за № 34/Т-01 відповідач відмовив у нарахуванні пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком. В обґрунтування посилається на абзац 2, п.3, ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. №3668), яким передбачено, що при переході з одного виду пенсій на інший, обчислення заробітної плати (доходу) проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), що враховується при призначенні (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Крім того, управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області вказує, якщо пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262 була призначена до 2008 року, то заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначається з урахуванням пункту 1 Постанови КМУ №327 від 23.04.2012 р. «Про підвищення рівня соціального захисту населення», тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 р. - 1 197,91 грн.

Даючи правову оцінку діям відповідача, як суб'єкта владних повноважень, суд апеляційної виходить з такого.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_3 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

ОСОБА_3 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше 13.07.2016. Крім того, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачу при розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Наведене свідчить про те, що відповідач при призначенні позивачу пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мав застосувати показник середньої заробітної плати за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, що свідчить про те, що позивачеві у даній справі пенсія має обраховуватись із застосуванням показника середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013, 2014, 2015 роки.

Такої правової позиції додержується Верховний Суд України в постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що дії управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком у 2016 році є протиправними. Однак, враховуючи, що позивач з вимогою про визнання судом таких дій відповідача протиправними не звертався, а суд першої інстанції при вирішенні спору не виходив за межі заявленого позову, суд апеляційної інстанції позбавлений такого права.

За таких обставин, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року управлінню Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів" від 06.12.2016 №1774-VIII внесено зміни до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", зокрема, доповнено п.18, згідно якого Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення судового збору, враховуючи відсутність бюджетного фінансування Пенсійного Фонду на ці цілі у 2017 році.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.01.2017.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: О.М. Ганечко

І.О. Грибан

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Грибан І.О.