Справа № 554/10772/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/108/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Полтаві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

26 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову відповідача, що була винесена 1 грудня 2016 року серії ПС2 № 668397, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що 1 грудня 2016 року він інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Полтава лейтенантом поліції ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді 425 грн. штрафу за те, що в цей же день, близько 16 год. 57 хв., керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Сінна-Пушкіна при повороті ліворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 Правил дорожнього руху України (далі по тексту - Правил), а відтак скоїв інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Заперечуючи факт вчинення такого порушення, він зазначив, що його він не вчинював, а навпаки, дотримувався вимог Правил дорожнього руху (далі по тексту - Правил) при здійсненні цього маневру та включав світловий покажчик повороту. Однак, незважаючи на це, він був зупинений працівниками поліції на відстані не менше 800 м від місця його скоєння та підданий заходам адміністративного стягнення.

Наголосив, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена з недодержанням вимог статті 283 КУпАП та вручена йому з порушенням встановлених законом строків для цього, до неї не додано будь-яких доказів, які б безперечно свідчили про вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. При цьому він зазначив, що відповідачем при притягненні його до адміністративної відповідальності не було надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а постанову серії ПС2 № 668397 було винесено на підставі вигаданих фактів, що є незаконним та в звязку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Наголосив, що дійсно в день і час, який йому інкримінується як час вчинення правопорушення, він дійсно рухався по вулиці Пушкіна в м. Полтава та виконував маневр повороту ліворуч на вулицю Сінна, включивши при цьому світловий покажчик лівого повороту, про що свідчило звукове супроводження його включення в салоні автомобіля. На вулиці в цей час падав великий сніг. Здійснивши маневр повороту, він поїхав по вулиці Сінній в напрямку вулиці Європейська. Проїхавши приблизно 800 м, він був зупинений працівниками поліції, які й звинуватили його у порушенні Правил. Він заперечив факт вчинення правопорушення, але незважаючи це, не надавши ніяких доказів, відповідач виніс оскаржувану постанову та наклав на нього адміністративне стягнення. В зазначеній постанові відповідач не навів ніяких доказів вчинення ним правопорушення та не вказав про те, що факт його виявлення був зафіксований за допомогою засобів відео фіксації. Вважає, що до відповідальності відповідачем притягнутий незаконно, а тому просить скасувати постанову про це та закрити провадження по справі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не явився, подавши до суду заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в суді позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, зазначаючи, що позивач допустив інкриміноване йому порушення Правил, що було безпосередньо виявлено відповідачем, а тому у визначеній законом процедурі був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, про що було винесено відповідну постанову.

Заслухавши пояснення сторін, обєктивно дослідивши надані ними докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови серії ПС2 № 668397 від 1 грудня 2016 року (а. с. 11,30) ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що в цей же день, близько 16 год. 57 хв., керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Сінна-Пушкіна при повороті ліворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 Правил.

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пп. «б» п. 9.2 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу (у т. ч. в даному випадку), зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено ч. ч. 2 і 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Всупереч вимогам вищезазначеної норми закону постанова серії ПС2 № 668397 не містить запису про здійснення відеофіксації вказаного порушення, в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація, що є грубим порушенням, в звязку з чим суд не може прийняти до уваги, як належний доказ у справі про адміністративне правопорушення наданий відповідачем відеозапис правопорушення.

Крім того, в ході перегляду у судовому засіданні наданих відповідачем матеріалів відеозапису не встановлено факту належності транспортного засобу порушнику ОСОБА_1, оскільки запис є нечітким, неможливо розрізнити номерного знаку та марки автомобіля, на який акцентується увага на відеозаписі.

При цьому, відеозапис, наданий відповідачем, складається з кількох окремих частин запису руху невідомого автомобіля та запису, зробленого в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, що з урахуванням викладеного вище, не дає можливості співвіднести відеозапис руху автомобіля з можливим вчиненням порушення ОСОБА_1, в звязку з чим наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зміст наданого відповідачем відеозапису руху автомобіля порушника, суд констатує, що на відеозаписі зафіксовані різні автомобілі та в різних погодних умовах.

Зокрема, констатуючи факт порушення Правил позивачем при здійсненні повороту ліворуч без включення світлового покажчика повороту, представник відповідача в суді наголошує, що автомобіль, який рухається з вулиці ОСОБА_4 та повертає на вулицю Пушкіна, а далі на вулицю Сінна, має державний реєстраційний номер такий же, як і на автомобілі порушника, хоча номерний знак не проглядається і будь-які ознаки про те, що в автомобілі за кермом знаходиться саме ОСОБА_1, або, що це саме його автомобіль, з відеозапису не видно. При цьому проїзна частина і сам автомобіль не покриті снігом, хоча в той день був великий снігопад, який на цій частині відеозапису не проглядається.

Інша частина відеозапису руху автомобіля, зробленого вже після його зупинки в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції свідчить про те, що автомобіль, як і проїзна частина, на якій він був зупинений, покриті снігом, на вулиці в цей час завірюха.

Суд також зазначає, що відстань, яку подолав автомобіль позивача від місця скоєння інкримінованого йому порушення Правил до місця його зупинки працівниками поліції становить не менше 800 м, а подолав він її, з урахуванням погодних умов і дорожньої обстановки (три регульованих перехрестя з світлофорами) в межах однієї хвилини, що, на думку суду, є неможливим.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 порушення пп. «а» п. 9.2 Правил, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП, не доведено а ні протоколом про адміністративне правопорушення, а ні відеозаписом, а ні будь-якими іншими доказами по справі.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що порушення позивачем підпункту «а» пункту 9.2 Правил, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи субєктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 668397 від 1 грудня 2016 року підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, а отже до необхідності задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що позивачем строк на звернення до суду пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову поза межами десятиденного строку, відведеного на її оскарження, він з вини відповідача отримав пізніше, а тому приходить до висновку про необхідність його поновлення.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Вважати поважною причину пропуску строку на звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом та поновити його.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 668397 від 1 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., закривши провадження у справі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 24 січня 2017 року.

Суддя Савченко А. Г.