Справа № 2а-770/10
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2010-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-770/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Руденко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Львівській області про скасування постанови, -

установив:

31.03.2010 р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.03.2010 р. інспектором БДПС ДАІ при ГУ МВСУ у Львівській області Бондарчуком А.П. було винесено постанову серії ВС № 233449, якою його, позивача, визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що викладене в постанові не відповідає обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що працює водієм автобуса, який здійснює перевезення пасажирів на маршруті № 55. 20.03.2010 р. він керував даним транспортним засобом та рухався згідно маршруту по вул. Личаківській в м. Львові. Поблизу будинку № 189 здійнив зупинку для посадки-висадки пасажирів у відповідності до п. 15.2 Правил дорожнього руху, а саме: якомога правіше біля правого' краю проїзної частини так, щоб не створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Під час посадки-висадки пасажирів до нього підійшов інспектор Бондарчук А.П., який повідомив йому про порушення вимог дорожнього знаку 3.34. Його, позивача, заперечення та пояснення про те, що згідно правил дорожнього руху дія дорожнього знаку 3.34 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами, не були взяті до уваги та відносно нього було складено протокол про адміністративне праівопорушення. Висновки інспектора про порушення ним, позивачем, правил, дорожнього руху, вважає безпідставними, тому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач в судове засідання не з»явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить задовольнити позовні вимоги, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі в зв»язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судові засідання неодноразово не зявився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив. У відповідності до положень ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що постановою серії ВС № 233449 від 20 березня 2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В згаданій постанові зазначено, що ОСОБА_1 20.03.2010 р. о 18.00 год. в м. Львові по вул. Личаківській, 189, керуючи автомобілем БАЗ, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку стоянку в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач працює водієм маршрутного таксі № 55 у ВАТ «Львівське АТП-14630». 20.03.2010 р. близько 18.00 год. позивач керував даним автобусом згідно маршруту по вул. Личаківській в м. Львові, для посадки-висадки пасажирів зупинився поблизу будинку № 189. Зупинку позивачем було здійснено у відповідності до правил дорожнього руху, зокрема, п. 15.2 - якомога правіше біля правого краю проїзної частини з метою нестворення перешкод іншим учасникам дорожнього руху, жодного умислу на вчинення порушення в нього не було. Обмеження щодо зупинки маршрутних таксі в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» відсутні.

В Розділі 33 (Додаток 1) - «Заборонні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (з наступними змінами), при характеристиці дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено вказано, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно. ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ ГУ МВС України у Львівській області не зявився, крім Того не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин суд прийшов до висновку, що протиправність дій позивача та винуватість його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП, не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративноївідповідальності є необгрунтованим, за відсутності даних про вчинення правопорушення, відповідно, постанова серії ВС № 233449 від 20.03.2010 р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 128, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 247, 251, 293 КУпАП, суд, -

постановив:

позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВС № 233449 від 20.03.2010 року, винесену інспектором БДПС ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області Бондарчуком Андрієм Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_3