Справа № 2а-992/10/2570
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-992/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2011 р.

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі - Григорєвій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу № 2а-992/10/2570

за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу -,

В С Т А Н О В И В :

01.03.2010 позивач (далі ДПІ у м. Чернігові) звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача (далі ФОП ОСОБА_2В.) заборгованості зі сплати податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 40 606,61 грн. (в тому числі пеня 67,72 грн.), згідно податкової декларації від 22.12.2008 № 187367 та податкових повідомлень-рішень від 24.10.2008 № /0, від 24.10.2008 № /0, від 24.10.2008 № /0, від 18.11.2008 № /0, від 17.12.2008 № /0 та від 10.04.2009 № /0 за рахунок його активів, мотивуючи тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2010 зупинено провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України до розгляду адміністративної справи № 2а-2141/10/2570 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.10.2008 № /0, від 24.10.2008 № /0, від 24.10.2008 № /0, від 18.11.2008 № /0, від 17.12.2008 № /0.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.01.2011 поновлено провадження у справі на підставі п. 5 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в тексті якої позовні вимоги підтримує з наданням додаткових пояснень та просить слухати справу без участі представника.

Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення справи не звертався.

За таких обставин, враховуючи ст. 35 та ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 як субєкт підприємницької діяльності зареєстровано 15.10.1998 виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, вже 29.07.2005 перереєстровано як фізична особа - підприємець, внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Взято на облік до ДПІ у м. Чернігові як платника податків з 26.10.1998 (а. с. 6,7).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України від 25.06.1991 № 1251 «Про систему оподаткування» (чинного на момент вчинення правопорушення) платник податків зобовязаний сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законодавством терміни. А згідно ст. 11 цього Закону платник податку несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та додержання законів про оподаткування.

Відповідно аналогічні зобовязання встановлені п. 1.2 ст. 1 Закону України від 21.12.2000 № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (також чинного на момент вчинення правопорушення), де визначено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Вказані правові норми повністю кореспондуються із пп. 14.1.156 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011.

Досліджуючи позовні вимоги судом встановлено, що згідно розрахунку позивача відповідач має податковий борг у розмірі 40 606,61 грн. (в тому числі пеня 67,72 грн.) по податку на додану вартість та штрафних санкціях, визначений податковою декларацією від 22.12.2008 № 187367 на суму 583 грн. та податковими повідомленнями-рішеннями від 24.10.2008 № /0 на суму 19 484,01 грн., від 24.10.2008 № /0 на суму 16 068,55 грн., від 24.10.2008 № /0 на суму 221 грн., від 18.11.2008 № /0 на суму 104 грн., від 17.12.2008 № /0 на суму 136 грн. та від 10.04.2009 № /0 на суму 4 542 грн. При цьому встановлено, що 18.03.2009 відповідачем було сплачено 600 грн. в рахунок погашення податкового боргу (41 138,56 грн. - 600 грн. = 40 538,89 грн.). (а. с. 8,10-12,15,16,18).

Суд враховує той факт, що податкові зобовязання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 24.10.2008 № /0, від 24.10.2008 № /0, від 24.10.2008 № /0, від 18.11.2008 № /0, від 17.12.2008 № /0, є узгодженими в судовому порядку, а саме: ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2011 по справі № 2-а-2141/10, що набрала законної сили, і має преюдиціальне значення, згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Також суд враховує, що відповідно до вимоги ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», яка кореспондується із порядком надіслання податкової вимоги, визначеним п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, на адресу відповідача була направлена перша податкова вимога від 27.10.2008 № 1/8988 у розмірі 13,08 грн. та друга податкова вимога від 12.02.2009 № 2/1306 на суму 36 609,76 грн. Вказані вимоги не були отримані відповідачем, про що складені Акти про встановлення факту повернення податкових вимог та розміщення на дошці оголошень. (а. с. 20,21).

Крім того, в силу ст. 1 зазначеного Закону податкове зобовязання по податку на додану вартість, визначене податковою декларацією від 22.12.2008 № 187367 на суму 583 грн. є узгодженими самим платником податку та не підлягає оскарженню. При цьому податкове повідомлення-рішення від 10.04.2009 № /0 на суму 4 542 грн. в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалось, а тому також є узгодженими. Заперечення на позовну заяву, подане представником відповідача, встановлене не спростовують.

Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу.

Отже, оскільки встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Закону України «Про систему оподаткування» та Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобовязання, а отже нарахування пені у розмірі 67,72 грн. на суму боргу у розмірі 40 538,89 грн. - є правомірним.

З огляду на встановлене, враховуючи норму п. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», якою передбачено право органів державної податкової служби стягувати заборгованість перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок майна платників податків, що кореспондується із пп. 20.1.18 ст. 20 Податкового кодексу України, якою встановлено право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини та відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», згідно якої активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду, враховуючи п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу в сумі 40 606,61 грн. (в тому числі пеня 67,72 грн.) підтвердженими належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 35, 41, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вул. Бойова, 51/2, м. Чернігів, 14000, код НОМЕР_1) податковий борг по податку на додану вартість та штрафним санкціям в сумі 40 606,61 грн. (сорок тисяч шістсот шість гривень 61 коп.) за рахунок активів та перерахувати на р/р 0002, код 14010100, одержувач Державний бюджет, код 22825965, банк ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О.Житняк