Справа № 821/1748/16
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1748/16

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л.,

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України про стягнення коштів в сумі 68466,74 гривень на виконання рішення Європейського суду з прав людини за заявою "ОСОБА_1 проти України" № 6318/03 від 16.01.2014 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував несплатою відповідачем зазначених коштів у добровільному порядку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні даного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Європейського суду з прав людини за заявою "ОСОБА_1 проти України" № 6318/03 від 16.01.2014 року постановлено:

(а) що держава-відповідач має сплатити заявнику протягом трьох місяців від дня, коли це рішення набуде статусу остаточного відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, такі суми, які повинні бути конвертовані в валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу:

(і) 6000 євро (шість тисяч) євро відшкодування моральної шкоди, а також додатково суми будь-яких податків, що можуть нараховуватись;

(іі) EUR 240 (двісті сорок) євро компенсації судових та інших витрат, а також додатково суми будь-яких податків, що можуть нараховуватись заявникові;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Рішення набуло статусу остаточного 16.04.2014 року. Кінцевий термін виконання Рішення Європейського суду з прав людини № 6318/03 сплив 16 липня 2014 року.

15.05.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Медведєвим О.В. відкрито виконавче провадження № 43328599 за заявою позивача про примусове виконання рішення Європейського суду з прав людини № 6318/03 від 16.01.2014 року.

10.10.2014 Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) здійснила платіж на підставі платіжного доручення Мін'юсту № 6097 від 23.09.2014 на користь ОСОБА_1 у сумі 108 182,72 гривні.

Із виписки з карткового рахунку позивача у банку "Ощадбанк" від 23.10.2014 року вбачається, що після виконання рішення Європейського суду з прав людини на поточному рахунок позивача на 13.10.2014 значилась сума 107641,80 грн. Як, встановлено в судовому засіданні різниця між 108182,72 грн. і 107641,80 грн. становить 540,92 грн. і є вартістю послуги банку за переказ грошових коштів.

19.11.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Медведєвим О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 43328599 на підставі п.8 ч.1 ст. 49, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження". У постанові зазначено "Рішення суду виконано фактично у повному обсязі згідно з виконавчим документом. Грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 6097 від 23.09.2014 у розмірі 108182,72 грн. (еквівалент 6240 євро) платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 8095 від 31.10.2014 сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 841,08 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно преамбули до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

За визначеннями, наданими ст.1 цього Закону, рішення - це: а) остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) остаточне рішення Європейського суду з прав людини щодо справедливої сатисфакції у справі проти України; в) рішення Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання у справі проти України; г) рішення Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України; відшкодування - а) сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача; виконання Рішення - а) виплата Стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б) вжиття заходів загального характеру;

Рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом (ст.2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Безпосередньо процедура виконання рішення органами державної виконавчої служби визначена ст.ст.7 - 9 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Так, відповідно до цих правових норм, протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва: надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.

Виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

Частинами 3, 4 ст. 8 вищезазначеного Закону передбачено, що протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті "б" частини першої статті 7 цього Закону. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Порядок збереження коштів на депозитному рахунку державної виконавчої служби визначається Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що наявні в матеріалах справи платіжне доручення та копії постанов виконавчої служби свідчать про фактичне виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Суд критично відноситься до доводів позивача про те, що рішення Європейського суду з прав людини відповідачем у встановлений законом термін не виконано в повному обсязі.

Утримання з позивача плати за послугу банку у вигляді переказу коштів на його рахунок, не свідчить про те, що рішення Європейського суду не виконано.

Крім того, утримання з позивача оплати послуг банку "Ощадбанк", на думку суду не є "будь-яким податком, що може нараховуватись заявникові", про що йде мова у резолютивній частині рішення Європейського суду № 6318/03 від 16.01.2014 року "ОСОБА_1 проти України". На державу-відповідача не покладено обов'язку компенсувати оплати послуг банку, яку здійснив позивач.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів в сумі 68466,74 гривень на виконання рішення Європейського суду з прав людини за заявою "ОСОБА_1 проти України" № 6318/03 від 16.01.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/