Справа № 554/7879/16-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.12.2016 Справа № 554/7879/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.2016 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Антонов С.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, прохаючи суд визнати незаконною (протиправною) відмову в нарахуванні і виплаті щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати; стягнути на користь позивача щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, вказавши мінімально необхідний для сплати строк; направити до правоохоронних органів матеріали по розслідуванню фактів, надання правової оцінки та притягненню до відповідальності винних осіб за знущання над позивачем та невиконання рішень судів; стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, втрату частини доходу від інфляції, компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, втрачену вигоду від порушення права на використання на розсуд позивача коштів.

17.10.2016 року позивачем подано уточнений адміністративний позов до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, у якому він просить:

- визнати, що відповідачі незаконно не визнають за ним право на щорічну допомогу на оздоровлення встановлено Законом України №796-12 та не виконують судові рішення, якими таке право визнано судами різних інстанцій;

- визнати незаконною відмову відповідачів на нарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік;

- стягнути з відповідачів на користь позивача щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік, встановлено Законом України №796-12 в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;

- зобовязати відповідачів у встановлений строк подати звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50000 гривень відповідно до курсу долара на станом на сьогоднішній день;

- направити до правоохоронних органів матеріали по розслідуванню фактів, постійного невиконання гарантій Закону України №796-12 та рішень судів щодо відмови у виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, надання правової оцінки та притягненню до відповідальності винних осіб;

- стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щорічної допомоги на оздоровлення та втрати частини доходів у звязку з інфляцією (а.с. 10-19).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що він проходив військову службу кадровим офіцером на атомних підводних ракетоносцях та приймав участь у ліквідації аварії на атомному підводному човні. Внаслідок радіаційного опромінення, стан його здоров'я погіршився і у 1990 році він звільнився з військової служби за станом здоров'я. На даний час являється інвалідом ІІ групи.

З 2009 року він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати.

За попередніми зверненнями до суду за позивачем визнано право на вказану вище допомогу, однак відповідачі безпідставно продовжують ігнорувати статус позивача та не виплачують належну йому соціальну допомогу, посилаючись на те, що він зазнав радіаційного впливу не під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а на іншому ядерному обєкті.

Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.91).

Представник Управління праці на соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 92).

У письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що не визнає позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі з наступних підстав.

Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачала компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та сім'ям за трату годувальника.

Однак, ОСОБА_1 з 05.08.1974 року по 23.08.1974 року приймав участь у ліквідації наслідків радіаційної аварії на ядерному військовому обєкті ВМФ СРСР. У звязку з цим позивач не мав права на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки зазнав радіаційного опромінення не у звязку з Чорнобильською катастрофою, а за інших обставин.

Разом з тим, 21.04.2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст.48 вказаного Закону, компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 26.10.2016 року постановою Кабінету Міністрів України №760 було затверджено Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року були встановлені розміри державної допомоги на оздоровлення: інвалідам І і ІІ групи 120 гривень; учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії 100 гривень; інвалідам ІІІ групи та дітям-інвалідам 90 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 гривень.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року та №760 від 26.10.2016 року, рішенням Управління соціального захисту населення від 11.11.2016 року ОСОБА_1 було призначено щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 120 гривень та направлено до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Окрім того, діями відповідача позивачу не завдано моральної шкоди.

Відносно вимоги ОСОБА_1 про направлення до правоохоронних органів (поліцію і прокуратуру) матеріали по розслідуванню фактів, наданню правової оцінки та притягненню до відповідальності винних осіб за знущання над інвалідом, та невиконанню рішень судів, то вона виходить за межі адміністративного судочинства і не підлягає задоволенню (а.с. 53-56, 78-81).

Представник Центру по нарахуванню ста здійсненню соціальних виплат у Полтавській області надав до суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю за безпідставністю та просив розглянути справу без його участі.

Так, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Щорічна допомога виплачується громадянам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Право на щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 набув з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї» від 21 квітня 2016 року.

26 жовтня 2016 року Кабінет Міністрів України затвердив у постанові №760 механізм виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян. В п. 10 постанови №760 зазначається, що щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких повязана з Чорнобильською катастрофою, в розмірах установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому, Центром на виконання законодавства та ст.49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» було нараховано в листопаді 2016 року суму в розмірі 120 гривень на оздоровлення ОСОБА_1, який постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, яка буде виплачена після надходження коштів у грудні 2016 року (а.с. 83-84).

Перевіривши фактичні обставини справи наданими сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має інвалідність II групи, яка пов'язана з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідками аварії на ядерному об`єкті, що підтверджується посвідченням серії А № 157219с від 15 січня 2010 року, вкладкою до нього №679791 с та довідкою МСЕ №0016736 від 30 грудня 2009 року (а.с. 5).

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

Статтею 14 вказаного вище Закону зазначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів № 674 від 02 грудня 1992 року затверджено Порядок віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 1 цей порядок визначає умови віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, а також громадян, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, до 1, 2, 3 категорії, встановлених ст. 14 Закону України №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до п. 2 Порядку громадяни із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, відносяться: до 1 категорії - інваліди з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з відповідною аварією.

П. 4 Порядку передбачено видачу особам, зазначеним в п. 2 цього Порядку посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України №796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Таким чином, аналізуючи положення Закону України №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів № 674 від 02 грудня 1992 року вбачається, що ОСОБА_1, будучи ліквідатором наслідків радіаційної аварії на військовому обєкті прирівняний до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому має право на відповідний соціальний захист та отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

Крім того, право ОСОБА_1 на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано рішеннями Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2010 року (справа №2-а/3969/10), 25.02.2014 року (справа №2-а/9240/11), 29.09.2014 року (справа №554/9816/14-а), Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року (справа №554/9946/15-а) (а.с. 32-34, 41-43, 45-47).

29 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся із письмовими заяви до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області із заявами про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 23).

На звернення ОСОБА_1 відповідачами надано відповіді від 01.02.2016 року та 12.02.2016 року, у яких зазначено, що підстави для призначення та виплати щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 відсутні, оскільки він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ядерному обєкті, а не внаслідок Чорнобильської катастрофи, а на таку категорію осіб положення ст. 48 вказаного вище Закону не поширюються (а.с. 21, 22).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

У звязку з викладеним, суд вважає протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 вказаного Закону визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їхньої відомчої підпорядкованості та форм власності.

Згідно з ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Законом України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, Законом України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (інвалідам І і ІІ групи), розмір щорічної допомоги на оздоровлення складає 120 гривень.

П. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936, визначено, що виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

Отже, призначення щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 повинно проводитись Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, а виплата Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Разом з цим, після відмови у виплаті щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 вказаними органами, 21.04.2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї», яким внесено зміни в редакцію статті 48 Закону України № 796-XII.

У відповідності до внесених змін щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких повязана з Чорнобильською катастрофою. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» №760 від 26.10.2016 року - щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких повязана з Чорнобильською катастрофою, в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р.№ 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку з цим Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради 11.11.2016 року прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік в сумі 120 гривень (а.с. 82), а Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області 16.12.2016 року здійснена відповідна виплата (а.с. 93, 93 зворот).

Враховуючи, що на момент розгляду справи щорічна допомога на оздоровлення за 2016 рік позивачу виплачена у розмірі відповідно до діючого законодавства, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідачів призначити та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі пяти мінімальних заробітних плат відсутні.

Оскільки а ні Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а ні постановами Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12 липня 2005 року та «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» №760 від 26.10.2016 року не встановлено строк виплати щорічної допомоги на оздоровлення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання порушеним строку проведення виплати ОСОБА_1 та здійснення компенсації втрати частини доходу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

При вирішенні позовних вимог про відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в сумі 50000 гривень суд виходить з наступного.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненій нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до розяснень, даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (иемайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищеням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи вишенаведене та беручи до уваги, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту перенесених ним душевних страждань, душевного або фізичного болю, приниженні честі та гідності, а також ділової репутації, не обґрунтовано заявлений розмір відшкодування за таку шкоду та не доведено, що саме діями відповідача йому було заподіяно цю шкоду, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної частини позовних вимог, тавідсутність підстав для їх задоволення.

У відповідності до ст.ст. 166, 267 КАС України винесення окремої ухвали та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи, що до прийняття рішення у справі відповідачами була нарахована та виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення за 2016 рік у розмірі відповідно до діючого законодавства, суд не вбачає необхідності у встановленні судового контролю за виконанням цього судового рішення.

Керуючись статтями 17-19, 71, 86, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області - задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради в нарахуванні ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнати незаконною відмову Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов