Справа № 554/14252/15-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.2016 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Антонов С.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до відповідачів Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, у якій просив:

- поновити строк на звернення до суду;

- встановити вину відповідачів в незаконному обмеженні прав позивача при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік;

- зобовязати відповідачів провести всі необхідні дії по нарахуванню та підготовці документів на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2015 року в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат;

- стягнути на користь позивача недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня 2015 року в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;

- стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень;

- стягнути втрачені кошти через інфляцію, згідно законодавства, та втрачену вигоду від користування недоплаченими коштами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що він являється інвалідом ІІ групи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Статтею 13 Закону України «Простатус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено виплату щорічно до 5 травня інвалідам війни разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» встановлена мінімальна пенсія на 2015 рік в розмірі 949 гривень на місяць.

Таким чином щорічна грошова допомога до 5 травня 2015 року мала становити 7592 гривні, однак позивачу було нараховано та виплачено лише 2475 гривень.

У звязку з цим ОСОБА_1 звернувся до відповідачів із заявами про розяснення причин і підстав виплати допомоги в меншому розмірі ніж належить та прохав провести донарахування і виплату недоплаченої допомоги.

На його звернення Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області відповіді не надав, а Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради направило лист від 20.05.2015 року, який ним отриманий через два тижні, про те, що виплата допомоги проведена без порушень вимог чинного законодавства.

Такі дії відповідачів позивач вважає такими, що обмежують його права та такими, що завдали моральної шкоди, у звязку з цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав (а.с. 1-5).

Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 146).

Представник Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 147).

У письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що не визнає позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено здійснення виплат щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року №147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» інвалідам війни II групи підлягає виплаті допомога у розмірі 2 475 гривень. Виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу була проведена в травні 2015 р.

В прикінцевих положеннях Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що у 2015 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином виплата позивачу щорічної допомоги до 5 травня проведена без порушень вимог чинного законодавства (а.с.17-18).

Представник Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області надав до суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю за безпідставністю та просив розглянути справу без його участі.

У своїх запереченнях відповідач зазначив, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено здійснення виплат щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, встановлених від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, повязаних з його реалізацією, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджене право Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розміру соціальних виплат, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VІІІ передбачено, що у 2015 році норми і положення статей 9, 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу у 2015 році проводилась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою затверджені категорія отримувача допомоги та встановлений чіткий розмір допомоги.

Враховуючи, що позивачу призначено виплату в розмірі, встановленому чинним законодавством, то вимоги позивача є необгрунтованими і задоволенню не підлягають (а.с. 22, 77).

Перевіривши фактичні обставини справи наданими сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни - інваліда II групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 044117 від 18 січня 2010 року (а.с. 7).

15.05.2015 року та 25.05.2015 року відповідно, ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області із заявами, у яких просив розяснити чому щорічна допомога до 5 травня йому виплачена не у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а у значно меншому розмірі, прохав провести донарахування і виплату недоплаченої допомоги (а.с. 9).

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради на його звернення направило лист від 20.05.2015 року, у якому розяснюється, що виплата допомоги проведена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 2475 гривень. Нарахування та виплата щорічної допомоги до 5 травня за 2015 рік проведено без порушень вимог чинного законодавства (а.с. 10).

Рішенням Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 23 червня 2016 року змінено назву виконавчого комітету, виконавчих органів ради та структурних підрозділів виконавчого комітету з «Октябрської» на «Шевченківської» у всіх словосполученнях і відмінках. Затверджено назву виконавчих органів ради, в тому числі Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради (а.с. 87-89).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом 02.12.2015 року і ставить питання поновлення строків на звернення до суду, так як відповідь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради від 20.05.2015 року на його звернення була отримана ним лише через два тижні, за відсутності інших доказів вручення йому вказаного листа, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк на звернення до суду з поважних причин, а тому вважає за необхідне поновити ОСОБА_1К строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у таких розмірах: інвалідам I групи - десять

мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 року у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

В прикінцевих положеннях Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» зазначено, що у 2015 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прийнято постанову від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Підпунктом 1 пункту 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у 2015 році розмір виплат разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, які є інвалідами ІІ групи становить 2475 гривень.

Згідно зі ст. 22 Загальної Декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland, рішення від 9 жовтня 1979 року, п. 26) констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» (Kjartan Asmudsson v. Iceland рішення від 12 жовтня 2004 року).

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зі змісту адміністративного позову ОСОБА_1 вбачається, що позивачу виплачено грошову допомогу до 05 травня 2015 року як інваліду війни ІІ групи, в розмірі 2475 гривень, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Наведене свідчить про те, що відповідачем станом на 05 травня 2015 року було виконано зобов'язання перед позивачем відповідно до положень чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення вини відповідачів в незаконному обмеженні його прав при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік та зобовязання відповідачів провести виплату і стягнути з них таку допомогу в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

У звязку з тим, що дії відповідачів при нарахуванні та виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік відповідали вимогам чинного законодавства не підлягають також задоволенню позовні вимоги про стягнення втрачених коштів через інфляцію, втраченої вигоди та стягнення моральної шкоди.

Керуючись статтями 17-19, 71, 86, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області - відмовити.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов