Справа № 825/2262/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/2262/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області до Комунального закладу "Обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом" про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Чернігівській області (далі ДФІ в Чернігівській області) звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального закладу "Обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом" (далі КЗ «ОЦПБ зі СНІДом») та просить стягнути з відповідача до обласного бюджету м. Чернігова грошові кошти в сумі 63211,55 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що в ході ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача перевіряючими було виявлено порушення КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» законодавства України, а саме: впродовж охопленого ревізією періоду працівникам підприємства було необґрунтовано виплачено коштів на відрядження на загальну суму 1807,62 грн.; виявлено факти невірного визначення частині працівників встановлених посадових окладів на суму 1414,08 грн.; порушення вимог п. 2.4.5.12 Умов, внаслідок чого зайво нараховано та виплачено заробітної плати 12 працівникам лабораторії на загальну суму 31458,11 грн.; встановлено факти оплати праці за невідпрацьований час на загальну суму 18531,74 грн.

У звязку із наведеним, відповідачу було висунуто вимогу про повернення до обласного бюджету коштів на суму 63211,55 грн., яка на момент звернення ДФІ в Чернігівській області є невиконаною, що стало підставою для звернення Інспекції з відповідним позовом до суду.

Ухвалою суду від 26.12.2016, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінено позивача ДФІ в Чернігівській області на його правонаступника Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області (далі Управління).

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, надали письмові заперечення та зазначили, що при нарахуванні заробітної плати та видатків на відрядження працівникам, КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» було в повні мірі дотримано вимог чинного законодавства України.

Так, щодо видатків на відрядження зазначили, що фактичні витрати на відрядження сплачені підприємством згідно пп. В, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» де вказано, що добові сплачуються не більше 30 днів, як і проводилася оплата, але не вказано обмеження щодо компенсації виплат на проживання та проїзд.

Щодо доплат молодшим медичним сестрам за використання в роботі дезінфікуючих засобів пояснили, що працівники бактеріологічних, серологічних, біологічних лабораторій та лабораторій діагностики СНІД-інфекції, які проводять відповідні лабораторні дослідження, мають суворо дотримуватися правил безпеки роботи з живими збудниками інфекційних захворювань, вірусами, що викликають захворювання, зараженим матеріалом, культурами та клітинами хворих тварин із застосуванням дезінфікуючих засобів, а тому згідно з пп. 3.4.7 Наказу № 308/519, зазначеним працівникам має бути встановлено доплату за роботу з дезінфікуючими засобами.

Щодо нарахування біологу та лаборантам централізованої імунологічної лабораторії підвищень у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці зазначили, що фактично протягом 25.10.2011 25.10.2016 кожен працівник використовував в роботі хімічні речовини, які чинять шкідливий вплив на здоров'я, а тому закладом не було порушено право на підвищення посадових окладів.

Щодо встановлення факту оплати праці на невідпрацьований час зазначили, що табелювання відпрацьованого ОСОБА_4 часу не перевищує половину норми робочого часу і відповідає 0,5 ставки лікаря-терапевта. Крім того, графік роботи працівника (який врахований під час ревізії перевіряючими) не є обовязковим документом і не передбачений чинним законодавством про працю сумісників. Він служить для внутрішнього контролю за термінами роботи працівника та не є підставою для оплати праці. Заробітна плата нараховується відповідно табелю робочого часу, як і було здійснено підприємством, а тому КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» не порушено вимог законодавства України при нарахуванні заробітної плати ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.2.2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на IІ квартал 2016 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 11.04.2016 № 199, № 200 та від 13.05.2016 № 203, працівниками контролюючого органу проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» за період з 01.01.2013 по 30.04.2016.

Ревізію проведено з 12.05.2016 по 23.06.2016 у відповідності до питань програми ревізії з відома в.о. головного лікаря Центру ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6

За результатами ревізії складено акт від 23.06.2016 № 04-21/08 з додатками (а.с. 9-32 Т.1).

Вважаючи висновки викладені у вищевказаному акті ревізії протиправними, КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» оскаржило їх в адміністративному порядку (а.с. 36-41 Т.1), однак заперечення відповідача не були прийняті, оскільки, на думку перевіряючих, не спростовують факт допущення порушення (а.с. 42-48 Т.1).

На підставі висновків акту ревізії КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» було направлено вимогу щодо усунення порушень законодавства від 27.07.2016 № 25-04-158-14/4843 (а.с. 49-50 Т.1).

В пунктах 1 та 3 вимоги позивача було зазначено, що під час проведення ревізії встановлено, зокрема, такі порушення законодавства:

- в порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.2.1, 2.2.3.б, 2.4.5.12, 3.4.7 «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення», затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоровя України від 05.10.2005 № 308/519 та п. 7 таблиці 1 додатку 2 до них, було безпідставно нараховано та виплачено заробітної плати (оплата праці за фактично невідпрацьований робочий час, необґрунтовані підвищення посадових окладів за шкідливі і важкі умови праці, завищення посадових окладів);

- всупереч вимог п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» від 02.02.2011 № 98, впродовж охопленого ревізією періоду працівникам Центру було необґрунтовано виплачено коштів на відрядження та проведено оплату праці за фактично невідпрацьований час.

У звязку із наведеним, ДФІ у Чернігівській області (Управління) вимагало від відповідача усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку.

Оскільки вимоги в частині відшкодування КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» на користь обласного бюджету м. Чернігова коштів в сумі 63211,55 грн. відповідачем не виконані, Управління звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон № 2939).

Відповідно до абзацу першого ст. 1 Закону № 2939 здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні (абзац другий ст. 2 Закону № 2939).

Статтею 4 Закону № 2939 встановлено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 11 ст. 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається, в тому числі, право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об'єктів, що контролюються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході здійснення державного фінансового контролю; одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань; пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Таким чином, органи державного фінансового контролю, в межах наданих їм повноважень, наділені правом проведення ревізії діяльності субєктів господарювання та пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Як вбачається із акту ревізії, на підставі якого було сформовано та направлено відповідачу вимогу щодо усунення порушень законодавства, перевіряючими було зазначено про такі порушення КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» законодавства.

Щодо ревізії касових операцій та розрахунків з підзвітними особами, в тому числі, щодо видатків на відрядження, зазначено таке.

Всупереч вимог п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» від 02.02.2011 № 98, впродовж охопленого ревізією періоду працівникам КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» було необґрунтовано виплачено кошти на відрядження на загальну суму 1807,62 грн. (оплата вартості проживання за термін понад 30 календарних днів). Позивач зазначає, що вищезазначене є порушенням вимог п. 1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 № 44 (далі - Порядок № 44), ч. 1 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІМ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996) та ч. 1 ст. 58 Бюджетного кодексу України.

Судом встановлено, що на підставі наказу про відрядження від 04.04.2013 № 5-В, підписаного в.о. головного лікаря КЗ «ОЦПБ зі СНІДом», лікар-епідеміолог ОСОБА_7 була відряджена до м. Київ з метою проходження передатестаційного циклу з епідеміології (період відрядження: 15.04.2013-20.05.2013) (а.с. 27 Т. 1).

Як вбачається із посвідчення про відрядження, бухгалтерією Центру було оплачено вказаній вище особі витрати на проживання у гуртожитку за весь період проходження передатестаційного циклу (36 днів) в сумі 430,92 грн. (а.с. 26 Т.1).

Крім того, на підставі наказу про відрядження від 15.01.2014 № 1-В, підписаного головним лікарем КЗ «ОЦПБ зі СНІДом», завідувача Центру ОСОБА_8 було відряджено до м. Київ з метою проходження спеціалізації з інфекційних хвороб (період відрядження: 16.01.2014 26.06.2014) (а.с. 24 зворот Т.1).

Як вбачається із посвідчення про відрядження, бухгалтерією Центру було оплачено вказаній вище особі витрати на проживання у гуртожитку за весь період проходження спеціалізації (5 міс.) в сумі 2130,30 грн. (а.с. 25 Т.1).

Відповідно до ст. 122 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 № 695 затверджено Гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва (далі Постанова № 695).

Підпунктом «в» п. 1 Постанови № 695 встановлено для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки і навчання інших професій з відривом від виробництва, зокрема, такі мінімальні державні гарантії: виплата добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень. Іногороднім працівникам протягом першого місяця навчання добові виплачуються в розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень, а в наступні місяці, до закінчення терміну навчання, тим, хто одержує заробітну плату у розмірі менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виплачується стипендія в розмірі 20 відсотків добових.

На час навчання працівники забезпечуються гуртожитком готельного типу. У разі відсутності гуртожитку відшкодування витрат, пов'язаних з наймом житлового приміщення, провадиться в порядку, встановленому законодавством для службових відряджень.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 № 218/2658, підприємство за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрати на найм житлового приміщення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98, витрати відрядженим працівникам на найм житлового приміщення з розрахунку вартості одного місця у готелі (мотелі), іншому житловому приміщенні за кожну добу такого проживання з урахуванням включених до рахунків на оплату вартості проживання витрат на користування телефоном (крім витрат на службові телефонні розмови), холодильником, телевізором та інших витрат.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що нормативно-правовими актами України на роботодавця покладено обовязок щодо відшкодування працівникові, у випадку його відрядження для підвищення кваліфікації, витрат понесених на проживання.

Одночасно суд звертає увагу, що обмеження щодо виплати компенсації, що сплачується робітнику за не більше ніж 30 календарних днів відрядження стосується виключно добових. Обмежень стосовно виплати особам компенсації за проживання та проїзд діючим законодавством України не встановлено.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідачем при нарахуванні видатків на відрядження не було допущено порушень, а тому висновки ревізорів щодо безпідставно нарахованих та виплачених коштів ОСОБА_8 у сумі 2130,30 гривень (за 5 міс.) та ОСОБА_7О у сумі 430,92 гривні (36 днів) є необґрунтованими.

Щодо дотримання КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» законодавства при встановленні працівникам посадових одкладів, позивачем зазначено таке.

В порушенням вимог п. 2.4.5.12 Умов посадові оклади біолога та лаборантів централізованої імунологічної лабораторії Центру впродовж 2014 року визначалися з врахуванням підвищень у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці, а саме за роботи з хімічними речовинами, зарахованими до алергенів. Разом з тим, відповідно до додатків №№ 2, 2.3 до Колективного договору № 125 зазначений структурний підрозділ Центру не належав до підрозділів закладу працівники яких використовують у роботі речовини віднесені до алергенів та, відповідно, посади працівників імунологічної лабораторії до переліків посад, роботи на яких повязано з використанням хімічних речовин - алергенів, включено не було. Зазначене порушення призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати 12 працівникам лабораторії на загальну суму 31458,11 грн.

Судом встановлено, що посадові оклади молодших медичних сестер централізованої імунологічної лабораторії КП «ОЦПБ зі СНІДом» впродовж січня 2014 року - квітня 2016 року визначалися з врахуванням доплат за використання в роботі дезінфікуючих засобів.

Як встановлено судом, ревізор Управління зробив висновок про безпідставну виплату відповідачем надбавки молодшим медичним сестрам за використання у своїй роботі диззасобів у звязку із тим, що до додатку № 3.1 до Колективних договорів на 2011-2015 роки не внесено Централізовану імунологічну лабораторію (а.с. 31 зворот, 32 Т. 1). Однак, таке посилання позивача суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 28.01.2002 № 1 затверджено Державні санітарні правила та норми, гігієнічні нормативи «Правила влаштування і безпеки роботи в лабораторіях (відділах, відділеннях) мікробіологічного профілю ДСП 9.9.5.-080-02», якими передбачено, що в обовязковому порядку робочі місця працівників лабораторій мають бути облаштовані посудом з дезрозчинами для забезпечення повного знезараження предметів та інструментів, відпрацьованих предметних скелець, обладнання та пристроїв, відпрацьованого матеріалу, оброблення рук, столів, спецодягу, рукавичок, респіраторів, халатів тощо протягом робочого часу та після закінчення проведення досліджень.

Відповідно до пп. 3.4.7 п. 3.4 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.10.2005 за № 1209/11489 (далі Наказ № 308/519), працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, установлюється доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки).

Положеннями ч. 2 п. 6 Розділу 1 Довідника від 29.12.2004 № 336, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України, визначено, що конкретний перелік посад, обов'язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, які розробляють і затверджують на основі Довідника, роботодавці, ураховуючи конкретні завдання та обов'язки, функції, права, відповідальність працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства установи, організації.

Тобто, працівники бактеріологічних, серологічних, біологічних лабораторій та лабораторій діагностики СНІД-інфекції, які проводять відповідні лабораторні дослідження, мають суворо дотримуватися правил безпеки роботи з живими збудниками інфекційних захворювань, вірусами, що викликають захворювання, зараженим матеріалом, культурами та клітинами хворих тварин із застосуванням дезінфікуючих засобів, що має бути включено до посадових обовязків цих працівників.

Відповідно до додатку № 3 до Колективних договорів на 2011-2015 рік, 2016-2021 рік за використання в роботі дезінфекційних засобів працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі деззасоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, встановлюється доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки) (а.с. 31, 32 зворот Т.1).

Згідно із зведеною фотографією робочого дня молодшими медичними сестрами Централізованої імунологічної лабораторії у своїй роботі використовуються дезрозчини, відсоток зайнятості у шкідливих умовах становить 66,67 % (а.с. 103 Т.1).

Факт використання працівниками вказаної професії у своїй роботі дезрозчинів підтверджується також хронометражем робочого дня (відсоток зайнятості у шкідливих умовах 320 хв.) (а.с. 101-102 Т.1)

Також, в посадовій інструкції молодшої медичної сестри Централізованої імунологічної лабораторії, затвердженої головним лікарем КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» та погодженої з профспілковим комітетом, вказано, що вказані працівники використовують у своїй роботі дезінфікувальні засоби (а.с. 227-230 Т.1)

Журналом обліку отримання та використання дезінфікуючих засобів КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» підтверджується факт закупівлі відповідачем деззасобів та антисептичних засобів (а.с. 1-17 Т.2). Крім того, головним лікарем КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» було затверджено орієнтовний розрахунок потреби у дезінфекційних, антисептичних засобах лабораторії на місяць на 2015 та 2016 роки (а.с. 18-21 Т.2).

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено молодшим медичним сестрам Централізованої імунологічної лабораторії, впродовж періоду ревізії, доплати за використання в роботі дезінфікуючих засобів на рівні 10 % посадового окладу (тарифної ставки).

Щодо дотримання КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» законодавства при встановленні біологам та лаборантам Централізованої імунологічної лабораторії посадових одкладів, позивачем зазначено, що впродовж 2014 року вони визначалися з урахуванням підвищень у звязку із шкідливими і важкими умовами праці, а саме за роботи з хімічними речовинами, зарахованими до алергенів. Зазначене є порушенням вимог п. 2.4.5.12 Умов та призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати 12 працівникам лабораторії на загальну суму 31458,11 грн.

Як встановлено судом, ревізор Управління зробив висновок про безпідставну виплату відповідачем вищевказаних коштів у звязку із тим, що до додатків № 2.2.3 до Колективного договору № 125 Централізовану імунологічну лабораторію не внесено до підрозділу закладу, працівники яких використовують у своїй роботі речовини, віднесені до алергенів. Однак, такі висновки позивача суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до пп. 1 п. 2.4.5 розділу 2 Наказу № 308/519 підвищення посадових окладів (тарифних ставок) працівникам закладів охорони здоровя та структурних підрозділів, перелік яких наведено у додатку 3, здійснюється на 25 та 15 відсотків у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці.

Як вбачається із п. 2.10 Додатку 3 до Наказу № 308/519 закладами, робота в (на) яких дає право на підвищення посадових окладів (ставок) на 15 відсотків у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці є, зокрема, шкірно-венерологічні диспансери, відділення, палати, кабінети стаціонарів та поліклінік.

Конкретний перелік посад працівників, яким посадові оклади (тарифні ставки) підвищуються у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з підпунктами 1 - 9, затверджується керівником закладу, установи за погодженням з профспілковим комітетом у залежності від функціональних обов'язків та обсягу роботи у шкідливих та важких умовах праці (пп. 12 п. 2.4.5 розділу 2 Наказу № 308/519).

Згідно із Свідоцтвом про атестацію робочих місць працівників у імунологічній лабораторії від 25.10.2011 (дійсне до 25.10.2016) Централізована імунологічна лабораторія є структурним підрозділом Обласного центру з профілактики та боротьби зі СНІДом. Біологи та лаборанти лабораторії працюють з хімічними речовинами, зарахованими до алергенів.

Відповідно до додатку № 2 до Колективних договорів на 2011-2015 рік, 2016-2021 рік (а.с. 29, 30 Т.1) лікарям та фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою (додаток 2.3) за використання в роботі хімічних речовин, віднесених до алергенів встановлюється надбавка в розмірі 15 % посадового окладу.

Додатком № 7 до Наказу № 308/519 затверджено перелік хімічних речовин, віднесених до алергенів, робота з якими дає право на підвищення посадових окладів лікарів та фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою на 15 відсотків.

Як вбачається зі змісту вказаного додатку, до вищевказаних речовин, в тому числі, віднесено формальдегід.

Відповідно до паспортів робочого місця лікаря-лаборанта-імунолога, біолога Централізованої імунологічної лабораторії при роботі зі шкідливими хімічними речовинами, вказаний препарат використовується вищевказаними працівниками у своїй роботі (а.с. 10, 105 Т.1).

Факт використання працівниками вказаної професії у своїй роботі алергенів підтверджується також хронометражем робочого дня (а.с. 93-98 Т.1)

Також, в посадових інструкціях лікаря-лаборанта-імунолога, біолога Централізованої імунологічної лабораторії, затвердженої головним лікарем КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» та погодженої з профспілковим комітетом, передбачено роботу вказаної категорії співробітників в шкідливих умовах (а.с. 222-226, 231-235, 236-239, 240-243 Т.1).

У заключних актах за результатами періодичного медичного огляду працівників від 16.07.2014, від 21.07.2015 та від 01.08.2016 (з додатками), сформованих відповідно до списків працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» зафіксовано наявність осіб із шкідливими і небезпечними факторами роботи, яких рекомендовано направити на амбулаторне лікування та забезпечити путівками на оздоровлення (відповідно до сформованого переліку: п. 3.10.1, 3.10.3) (а.с. 198-221 Т.1).

Враховуючи наведене суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено наявність у відповідача робітників, які працюють у шкідливих та важких умовах праці (біологи та лаборанти Централізованої імунологічної лабораторії) і відповідно до наказу № 308/519 мають право на підвищення посадових окладів на 15 %.

Таким чином, КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» правомірно нараховано та виплачено вказаній категорії осіб вищевказані кошти, а висновки ревізора, викладені в акті ревізії щодо вказаних обставин є необґрунтованими.

Також в акті ревізії Управлінням зазначено, що відповідач неправомірно нарахував та виплатив ОСОБА_4 заробітну плату за фактично невідпрацьований час на загальну суму 18 531,74 грн. Такий висновок позивач зробив на підставі графіку та табелю робочого часу вказаного спеціаліста, складеного економістом центру МіО ОСОБА_9

Однак, такі висновки Управління суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працює в КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» (в кабінеті «Довіра») за сумісництвом. Основне місце роботи начальник відділу лікувально-профілактичної допомоги та мобілізаційної роботи Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні норми містяться в ст. 19 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці».

Відповідно до п. 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.1993 за № 76 (далі Положення), сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Для роботи за сумісництвом згоди власника або уповноваженого ним органу за місцем основної роботи не потрібно.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 № 245 встановлено, що робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час (п. 1 Постанови).

Згідно із п. 2 Постанови тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу.

Відповідно до п. 5 Положення оплата праці сумісників здійснюється за фактично виконану роботу.

Суд звертає увагу, що документами первинного бухгалтерського обліку, які відображають фактично відпрацьовані години є табель обліку робочого часу.

Табель обліку робочого часу це не тільки форма первинної облікової документації, а й документ, необхідний для обліку використання робочого часу працівників, а також для контролю за дотриманням установленого режиму роботи, розрахунків із працівниками по заробітній платі та отримання інформації про відпрацьований час, який підписується керівником даної установи. Табель обліку використання робочого часу це поіменний список усіх працівників з відмітками навпроти кожного прізвища про використання ним робочого часу протягом облікового періоду, який заповнюється працівником, якому доручено його ведення.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, протягом 2012 2014 років ОСОБА_4 зверталась до начальника Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації із заявами про встановлення індивідуального графіку роботи, а саме: 05.11.2012, 22.04.2013, 04.11.2013 та 03.03.2014: понеділок, середа з 11:40 год до 20:00 год; вівторок, четвер, пятниця з 08:00 год до 12:00 год та з 16:04 до 20:04 год; обідня перерва з 13:00 год до 13:20 год (а.с. 123-126 Т.1).

У звязку із наведеним, начальником Управління охорони здоровя були прийняті накази від 05.11.2012 № 255, від 19.04.2013 № 79, від 30.10.2013 № 273 та від 27.02.2014 № 43, якими ОСОБА_4 встановлено вищевказаний індивідуальний графік роботи (а.с. 119-122 Т.1).

Вказане підтверджується також листом Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації від 23.05.2016 № 10-40/2168 (а.с. 117-118 Т.1).

Факт перебування ОСОБА_4 у зазначений вище робочий час за основним місцем роботи підтверджується табелями обліку робочого часу та графіками роботи працівників Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації, надані вибірково для прикладу (а.с. 127-134, 158-197 Т.1).

Кім того, ОСОБА_4 працювала протягом 2013-2016 року за сумісництвом в кабінеті «Довіра» МІО КЗ «ОЦПБ зі СНІДом».

У звязку із наведеним відповідачем було сформовано та затверджено графік роботи ОСОБА_4, в якому відображено такий режим роботи лікаря:

у 2013році: 04 лютого (пн.), 08 та 10 квітня (пн. ср.) з 08:00 год до 15:32 год, а 03, 05, 10, 12, 17, 19, 24, 26 вересня (вт. та чт.), 01 жовтня (вт.) з 08:00 год до 11:36 год та 2 жовтня (ср.) з 12:04 год до 15:40 год;

у 2014 році: 03, 10 січня (пт.) з 08:00 год до 11:36 год; 04 січня, 03, 10, 17, 24 листопада та 01, 08, 15, 22, 29 грудня (пн.) з 08:00 год до 15:32 год;

у 2015 році: 05, 12, 14, 19, 21, 26, 28 січня та 02, 04, 09, 11, 16, 18, 23, 25 лютого (пн. та ср.) з 08:00 год до 15:32 год, з березня по жовтень по понеділках 08:00 год до 15:32 год, по вівторках та четвергах з 08:00 год до 11:36 год, по середах з 12:04 год до 15:40 год, а у листопаді та грудні по вівторках та четвергах з 08:00 до 11:36 год, по середах з 12:04 год до 15:40 год;

у 2016 році впродовж січня-березня по понеділках з 08:00 год до 15:32 год, вівторках та четвергах з 08:00 год до 15:32 год, по середах з 12:04 год до 15:40 год та у квітні по вівторках та четвергах з 08:00 год до 11:36 год, по середах з 12:04 год до 15:40 год.

При цьому, як встановлено судом, працівником вказаного закладу, - ОСОБА_10 при складенні графіку роботи кабінету «Довіра», у звязку із великим обємом роботи, було допущено технічну помилку під час його підготовки в частині годин щоденного відпрацювання в робочий день ОСОБА_11, що підтверджується пояснювальною запискою вказаної посадової особи від 01.07.2016 (а.с. 85 Т.1).

Одночасно, як вбачається із вказаної пояснювальної записки, загальна сума відпрацьованих ОСОБА_4 годин і днів у підсумку була правильна і не перевищувала фактично відпрацьований час.

В подальшому ОСОБА_10 було перевірено графіки роботи кабінету «Довіра» та виправлені наявні в них технічні помилки.

Відповідно до наявних в матеріалах справи графіків годинами роботи ОСОБА_4 є із 08:00 год до 11:36 год та із 12:04 до 15:40 год, що відповідає наказам «Про режим роботи» Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації від 05.11.2012 № 255, від 19.04.2013 № 79, від 30.10.2013 № 273 та від 27.02.2014 № 43 (а.с. 135-157 Т.1).

Як зазначив представник відповідача, незважаючи на вищевказані помилки у графіку роботи, нарахування та виплата ОСОБА_4 заробітної плати відбувалась на підставі інформації зазначеної в табелі обліку використаного робочого часу (форма № П-5), а не графіку роботи працівників.

У своєму листі від 26.08.2016 № 02-04/2986 (а.с. 83-84 Т.1) Управління Держпраці у Чернігівській області, у відповідь на особисте звернення ОСОБА_4, підтвердило, що при огляді режимів роботи за основним місцем роботи в Управлінні охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації, та по роботі за сумісництвом в КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» встановлено, що ОСОБА_4 працювала на роботі за сумісництвом у вільний від основної роботи час. Виконаний вказаним працівником-сумісником обсяг робіт на 0,5 посади лікаря-терапевта відображено в документах первинного бухгалтерського обліку, якими є табелі обліку використаного робочого часу, що відповідає наказу від 12.12.2005 № 15-ОС щодо встановлення ОСОБА_4 скороченої тривалості робочого часу.

Також зазначено, що робочий час, відпрацьований ОСОБА_4 при роботі за сумісництвом, дотримано в частині тривалості роботи, відповідно до укладеного трудового договору при прийомі на роботу, в розрахунку на день. У табелях обліку використаного робочого часу щодо ОСОБА_4 внесено відомості про дійсно відпрацьований час щоденно по 3,36 год у робочі дні, які визначені наказом головного лікаря КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» від 12.12.2005 № 15-ОС.

У табелях обліку робочого часу, за весь період роботи ОСОБА_4, відсутні зауваження щодо запізнення чи неявки на роботу з неповажних причин, чи незясованих причин, що свідчить про дотримання ОСОБА_4 трудового розпорядку.

Крім того, в пояснювальних записках від 05.07.2016 практичний психолог та медична сестра кабінету «Довіра» підтвердили, що ОСОБА_4 працювала в кабінеті «Довіра» (проводила до та після тестове консультування) згідно табелю робочого часу, норма якого становить 3,36 год (а.с. 86, 87 Т.1).

Таким чином, табелювання відпрацьованого ОСОБА_4 часу не перевищує половину норми робочого часу і відповідає 0,5 ставки лікаря-терапевта, як зазначено в її заяві, наказі про прийом на роботу за сумісництвом № 15-ОС від 12.12.2005 та відповідає п. 2 Постанови.

Враховуючи наведене суд зазначає, що не зважаючи на неправильно складений графік роботи кабінету «Довіра», бухгалтером КЗ «ОЦПБ зі СНІДом» під час здійснення розрахунку заробітної плати ОСОБА_4 було використано наявний табель обліку використаного робочого часу та нараховано вказаному працівникові кошти за фактично відпрацьований час виходячи з 3 год. 36 хв. за день за всі роки перевірки.

Відповідно до ст. 12 Закону № 2939 службові особи органу державного фінансового контролю зобов'язані суворо додержувати Конституції України, законів України, прав та інтересів громадян, підприємств, установ і організацій, що охороняються законом. За невиконання або неналежне виконання службовими особами органу державного фінансового контролю своїх обов'язків вони притягаються до дисциплінарної та кримінальної відповідальності відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеними та безпідставними висновки позивача про порушення відповідачем законодавства при встановленні працівникам посадових окладів та віднесення видатків на відрядження, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів Управлінню має бути відмовлено.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Північному офісу Держаудитслужби в Чернігівській області відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна