Справа № 822/2517/16
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2517/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року 12:59м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівШевчука О.П. Блонського В.К. Петричковича А.І.
при секретарі за участі:Гнидюк І.А. представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України , головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення заборгованості із заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся в Хмельницький окружний суд з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області з адміністративним позовом в якому просить суд стягнути з Міністерства юстиції України, головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на його користь заборгованість із заробітної плати за період січень-березень 2016 року в сумі 2608,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 02.03.2010 року працював на посаді начальника Полонського районного управління юстиції Хмельницької області. Наказом Міністерства юстиції України №3213/к від 27.05.2016 року звільнений з вищевказаної посади у зв'язку з ліквідацією Полонського районного управління юстиції Хмельницької області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби.

ОСОБА_5 вказує, що в період проходження державної служби на вказаній посаді йому нарахована та виплачена головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області у грудні 2015 року та в лютому 2016 року премія на загальну суму 2608,04 грн. Відповідно до наказів начальника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, на підставі ст. 127 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) з нього у січні-березні 2016 року безпідставно на його переконання утримано із заробітної плати кошти в сумі 2608,04 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_5 заперечив, про що надав письмове заперечення на позовну заяву. Вказує, що позивач дійсно працював на посаді начальника Полонського районного управління юстиції Хмельницької області. Пояснив, що управлінням фінансового та матеріально-технічного забезпечення головного територіального управління юстиції позивачу безпідставно нараховано та виплачено кошти в грудні 2015 року в сумі 1834,09 грн. та в лютому 2016 року в сумі 773,95 грн., у зв'язку з чим начальником головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на підставі ст. 127 КЗпП України виданий наказ від 29.01.2016 року №151/04ф "Про відрахування із заробітної плати", відповідно до якого з позивача утримано 1834,09 грн., та наказ від 10.03.2016 року №851/04ф "Про відрахування із заробітної плати" згідно якого з позивача утримано 773,95 грн. А тому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_5 з 02.03.2010 року працював на посаді начальника Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2, яка міститься в матеріалах справи.

Наказом Міністерства юстиції України №3213/к від 27.05.2016 року ОСОБА_5 звільнений з вищевказаної посади у зв'язку з ліквідацією Полонського районного управління юстиції Хмельницької області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби.

Управлінням фінансового та матеріально-технічного забезпечення головного територіального управління юстиції позивачу нарахована та виплачена премія в грудні 2015 року в сумі 1834,09 грн. та в лютому 2016 року в сумі 773,95 грн., всього в сумі 2608,04 грн., що представниками сторін не оспорюється та підтверджується банківськими виписками по картковому рахунку позивача.

Начальником Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на підставі ст. 127 КЗпП України виданий наказ від 29.01.2016 року №151/04ф "Про відрахування із заробітної плати", відповідно до якого з позивача було утримано 1834,09 грн. та наказ від 10.03.2016 року №851/04ф "Про відрахування із заробітної плати" згідно якого з позивача утримано 773,95 грн.

Законом України "Про оплату праці" визначені економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати. Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.8 Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області та підпорядкованих йому установ, затвердженого наказом головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 20.03.20185 року №409/04ф, виплата місячних премій працівникам здійснюється пропорційно відпрацьованому часу за наказом головного територіального управління відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи за підсумками роботи за місяць (рік), без обмеження індивідуального розміру премії.

В обґрунтування заперечень на адміністративний позов, представник відповідачів посилається на накази начальника головного територіального управління юстиції: від 18.12.2015 року №2036/04ф "Про преміювання керівників головного та територіальних управлінь юстиції за листопад 2015 року", від 28.12.2015 року №2044/04ф "Про преміювання працівників головного та територіальних управлінь юстиції за грудень 2015 року" та від 22.02.2016 року №819/04ф "Про преміювання керівників головного та територіальних управлінь юстиції за січень 2016 року", якими прийнято рішення про преміювання керівників та працівників управлінь юстиції. Стверджує, що згідно вказаних наказів, виплата премії позивачу не передбачалася, а тому на підставі ст. 127 КЗпП України начальником головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було видано наказ від 29.01.2016 року №151/04ф "Про відрахування із заробітної плати", відповідно до якого з позивача було утримано 1834,09 грн. та наказ від 10.03.2016 року №851/04ф "Про відрахування із заробітної плати" згідно якого з позивача було утримано 773,95 грн.

Колегія суддів бере до уваги вказані заперечення представника відповідачів, однак критично їх оцінює з огляду на те, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягає ст. 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Оскільки факт недобросовісного набуття позивачем заробітної плати за період січень-березень 2016 року в сумі 2608,04 грн. відсутній, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягала.

Вищевказане також узгоджується з правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд встановив обґрунтованість та правомірність позовних вимог, а тому позов ОСОБА_5 необхідно задовольнити та стягнути з головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заборгованість із заробітної плати за період січень-березень 2016 року в сумі 2608,04 грн.

Стягуючи на користь позивача заборгованість із заробітної плати за період січень-березень 2016 року в сумі 2608,04 грн. з головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, колегія суддів враховує те, що вказані кошти нараховувалися позивачу відповідно до п. 2.8 Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області та підпорядкованих йому установ, яке затверджене наказом головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 20.03.20185 року №409/04ф, а отже в даному випадку Міністерство юстиції України є неналежним відповідачем, оскільки розпорядником вказаних коштів є головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 КАС України витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Частиною другою статті 91 КАС України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

В матеріалах справи містяться три квитки на автобус, долучені представником позивача до матеріалів справи, вартість яких він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача.

Виходячи зі змісту зазначених норм, видатки на переїзд відносяться до складу судових витрат лише у разі переїзду до іншого населеного пункту. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтверджено вартістю пального, необхідного для переїзду власним транспортом. До цих витрат не відносять витрати, пов'язані з прибуттям до суду з власної ініціативи сторони чи представника без виклику чи повідомлення суду (наприклад для ознайомлення з матеріалами справи).

Водночас, з наданих представником позивача квитків на автобус неможливо зробити висновок про те, що ці квитки придбавалися саме для прибуття позивача чи його представника у відповідні судові засідання, оскільки вони не містять усіх необхідних реквізитів, що також унеможливлює віднесення таких витрат до судових витрат, у розумінні ст.ст. 87, 91 КАС України. Також суд звертає увагу на те, що явка позивача чи його представника не визнавалася судом обв'язковою, окрім того, 12.01.2017 року позивачем було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, а тому вимоги позивача про компенсацію судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме вартість автобусних квитків не можуть бути задоволеними.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ідентифікаційний код 34838822, на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість із заробітної плати за період січень-березень 2016 року в сумі 2608 (дві тисячі шістсот вісім) грн. 04 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2017 року 09:55.

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/О.П. Шевчук В.К. Блонський А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук