Справа № 530/1776/16-а
Суддя: Должко С. Р.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/1776/16-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р, при секретарі Бедюх Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області позовні вимоги не визнав.

Заслухавши позивача, який підтримав позовні вимоги, представника відповідача, який не визнав позовні вимоги та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України, - адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ст. 69 70 КАС України, - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Нормою ст. 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні було встановлено, що на виконання розпорядження МВС УРСР № 6310 від 21 червня 1986 року ОСОБА_1 був командирований розпорядженням МВС УРСР для виконання спеціальних робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС. Знаходився ОСОБА_1 , по ліквідації аварії на ЧАЕС, з 25 липня по 25 серпня 1986 року. 19 травня 1986 року регіональна експертна Рада за № 18 установила причину захворювання, пов`язаного з дією іонізуючого випромінювання при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

09 вересня 1988 року військово-лікарською комісією У МВС України в Полтавській області на основі статті 29-Б. 40-В, 41-В, 55-В, 36-В графи 1 розділу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 17.07.1995 року № 488) встановлено зв`язок захворювання з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС.

22 вересня 1998 року при освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії № 1 він був визнаний інвалідом III групи по захворюванню, пов`язаному з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка № 0327718).

14 травня 2012 року при повторному освідченні ОСОБА_1 було встановлено II групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з виконанням службових обв`язків по ліквідації аварії наслідків на ЧАЕС з втратою працездатності 70 % (довідка № 0058287 від 14 березня 2012 року).

07 травня 2013 року Полтавська МСЕК № 1 підтвердила II групу інвалідності з втратою працездатності 70 % на безстроковий термін з причиною захворювання пов`язаною з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС ( серія 10 ААА № 186283).

18 травня 2012 року ОСОБА_1 було видано посвідчення інваліда II групи серія НОМЕР_1 .

З 1997 року ОСОБА_1 перебував на військовій пенсії як пенсіонер МВС і був визнаний інвалідом II групи по захворюванню, пов`язаному з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС при виконанні службових обов`язків.

За рішенням суду він отримував пенсію як ліквідатор аварії на ЧАЕС згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2012 року вступила в силу Постанова КМУ № 1210 від 23.11.2011 року у відповідності з якою пенсія нараховується з розрахунку оплати в зоні ЧАЕС в 1986 році.

При отриманні довідки № 1425 від 20.02.2015 року в Зіньківському РВ УМВС про заробітну плату для нарахування пенсії за час перебування в зоні ЧАЄС в період з 25.07.1986 року по 25.08. 1986 року було встановлено, що до розрахунку оплати праці за вказану роботу було включено оплату за перебування в стані бойової готовності, як передбачала вказівка МВС СРСР №1/5725 від 21.10.1986 року та лист Держкомпраці СРСР від 02.10.1986 року №3310-БГ.

01 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі з проханням про перерахунок пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЕС в 1986 році на підставі довідки № 1425 від 20.02.2015 року.

Проте 06 квітня 2015 року рішенням за №27 УПФ України в Зіньківському районі безпідставно відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі поданих документів, хоча сума грошового утримання за час перебування в стані бойової готовності була включена до середнього заробітку перерахунку пенсії.

Рішенням Зіньківського районого суду Полтавської області від 21.07.2015 року у справі № 530/577/15-а, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2016 року позов був задоволений і відповідач здійснив розрахунок та призначив пенсію відповідно до ухвали суду.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що в довідці № 1425 від 20.02.2015 року не було враховано оплату праці відповідно до наведених нижче постанов РМ СРСР та ВЦРПС. №665- 195 від 05.06.1986 року, наказів МВС СРСР №0130 від 11.06.1986 року і №0189 від 30.06.1986 року з врахуванням підвищення грошового забезпечення збільшеного в два рази, згідно постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР і ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 року, нарахування премії - 60% від нарахування на підвищену заробітну плату відповідно до постанови РМ СРСР і ВЦРПС №665-195 від 05.06.1986 року та постанови РМ УРСРС і Української республіканської ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986 року, тому він звернувся з письмовою заявою до керівництва ГУ НП в Полтавської області 13.01.2016 року з проханням зробити відповідний перерахунок заробітної плати за період роботи в зоні ЧАЕС з 25.07.1986 року по 25.08.1986 року і видати відповідну довідку через підпорядкований підрозділ Зіньківського відділення поліції ГУ НП в Полтавській області.

10.02.2016 року ОСОБА_1 отримав відмову від ГУ НП в Полтавській області та рекомендацію звернутися до судових інстанцій для правового вирішення даного питання.

18.04.2016 року він звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

30.05.2016 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року (справа № 816/535/16), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 року було задоволено його позовні вимоги, і Зіньківське відділення НП ГУ НП в Полтавській області видало довідку № 7997 від 15.11.2016 року.

16.11.2016 року він звернувся з відповідною заявою та довідкою № 7997 від 15.11.2016 року до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області для здійснення перерахунку пенсії.

06.12.2016 року рішенням Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області за № 87 від 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 безпідставно відмовлено в перерахунку пенсії та рекомендовано оскаржити, в разі незгоди з даним рішенням, до суду.

Позивач вказує, що дії посадових осіб УПФ України в Зіньківському районі грубо порушують його Конституційні права на отримання належної пенсії, як це передбачено Постановою КМ України від 23.11.2011 року №1210, якою затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з заробітної плати одержаної в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно роз`яснень Міністерства соціальної політики України, якщо підприємство, установа, організація не правильно здійснило оплату праці осіб, які в період 1986-1990 років брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то на підставі первинних документів підприємство, установа, організація мають здійснити перерахунок заробітної плати відповідно до чинного законодавства.

Нараховану чи донараховану заробітну плату на підставі первинних документів про період роботи в період відчуження не індексують і не виплачують, а враховують для розрахунку пенсії. Відповідно видають довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження.

Відповідно до статті 70 Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Так, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 0.3-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено про зняття грифу "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524- 156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 року № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5, від 10 червня 1986 р. № 207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс, від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6 січня 1988 р. № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11 червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА 3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, И, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100 % військовослужбовцям військових частин і органів КДБ СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов"язки в зоні Чорнобильської АЕС, мали оплачуватися посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі.
Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).
Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР N 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року).
На підставі вказівки МВС СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986 року видана вказівка ГУ ДПО № 3/7/1587 від 17 грудня 1986 року "Про компенсацію робітникам зведеного загону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу з спеціальне звання.
Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень та збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524- 156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.
Також, оскільки статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачене, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.
Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно достатті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що набула чинності з 1 січня 2012 року, затверджений Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно вказаним Порядком якщо особа пропрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження.

Відповідно ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 № 122. або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначений період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС віднесений до 1-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом II групи, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС, отримує пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року у справі № 816/535/16 задоволено його адміністративний позов до ГУ НП в Полтавській області, треті особи Зіньківське відділення поліції ГУ НП в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо відмови йому у перерахунку грошового забезпечення за період з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року протиправними. Зобов"язано Головне управління Національної поліції у Полтавській області провести перерахунок грошового забезпечення за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням перерахунку за перебування в стані бойової готовності, наведеного в довідці № 1425 від 20.02.2015 та відповідно до положень і постанови РМ СРСР та ВЦРПС АС 665-195 від 05.06.1986, наказів МВС СРСР № 0130 від 11.06.1986 і № 0189 від 30.06.1986 з урахуванням підвищення грошового забезпечення, збільшеного в два рази, згідно з постановою ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР і ВЦРҐІС № 524-156 від 07.02.1986, нарахування премії 60 % від нарахування на підвищену заробітну плату відповідно до постанови РМ СРСР і ВЦРПС № 665- 195 від 05.06.1986 та постанови РМ УРСРС і Української республіканської ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986, з обмеженнями, передбаченими підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних спілок від 10.06.1986 року № 207-7, та видати довідку через підпорядкований підрозділ Зіньківське відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про грошове забезпечення з урахуванням перерахунку.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністратмвного суду від 06.10.2016 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року у справі № 816/535/16 залишено без змін.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статтею 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З метою виконання рішення суду посадовими особами ГУ НП в Полтавській області було проведено перерахунок грошового забезпечення за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням перерахунку за перебування в стані бойової готовності, наведеного в довідці № 1425 від 20.02.2015, та відповідно до положень і постанови РМ СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986, наказів МВС СРСР № 0130 від 11.06.1986 і № 0189 від 30.06.1986 з урахуванням підвищення грошового забезпечення, збільшеного в два рази, згідно з постановою ЦК КПРС, Президії ВР СРСР. РМ СРСР і ВЦРҐІС № 524-156 від 07.02.1986, нарахування премії 60 % від нарахування на підвищену заробітну плату відповідно до постанови РМ СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 та постанови РМ УРСРС і Української республіканської ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986, з обмеженнями, передбаченими підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних спілок від 10.06.1986 року № 207-7 та видано довідку через підпорядкований підрозділ Зіньківське відділення поліції ГУ НП в Полтавській області про грошове забезпечення з урахуванням перерахунку.

Таким чином, сума заробітної плати за серпень, вказана в довідці № 7997 від 15.11.2016 року встановлена судовим рішенням, а тому ОСОБА_1 заробітна плата за час виконання робіт в зоні відчуження відповідає вимогам нормативних документів про оплату праці, що підтверджується рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року. Вказана довідка є підставою для здійснення відповідачем перерахунку його пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.З ст.22 Конституції України при прийняті нових законів або внесені змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 8 Конституції України: «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.»
У ст. 22 Конституції України передбачено, що: «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».
В ст. 64 Конституції України закріплюється принцип, згідно якого права та свободи людини можуть бути обмежені лише у випадках, встановлених Конституцією:
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції».
Випадки обмеження та звуження змісту і обсягу прав і свобод людини неодноразово були предметом розгляду Конституційним Судом України. Так, у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив:
«Звуження змісту і обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 2,4,7, 17, 71,94, 158-163, 167 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії задоволити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії згідно довідки № 7997 від 15 листопада 2016 року, виданої Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області -неправомірними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки № 7997 від 15 листопада 2016 року, виданої Зіньківський РВ УМВС України в Полтавській області, з серпневого заробітку за 1986 року, провести відповідне нарахування та виплатити пенсію з дня звернення до Управління пенсійного Фонду України в Зіньківському районі Полтавської області про перерахунок пенсії починаючи з 16 листопада 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Написано власноручно.

Повний текст постанови виготовлено 23.01.2017 р.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області С.Р. Должко