Справа № 456/2544/16-а
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

17 січня 2017 року № 456/2544/16-а

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Кухар Н.А.,

секретаря судового засідання Телиця О.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Павлюка П.В., Ільківа Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Стрийської міської ради Львівської області, Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Стрийської міської ради Львівської області, Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Представником відповідача Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст. 100 КАС України. Дане клопотання обґрунтоване тим, що 27.12.2016 року під час судового засідання позивач повідомив, що йому стало відомо про відшкодування коштів та виплату йому одноразової грошової компенсації за відшкодування вартості майна відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», з чим не погоджується та звернувся з адміністративним позовом 18.08.2016 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Вказують на те, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів з 24.09.2015 року, відтак позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

В судовому засіданні представники відповідача дане клопотання підтримали повністю.

Позивач в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про залишення позову без розгляду заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що вчасно звернутися до суду за захистом своїх прав не міг, оскільки довгий період хворів та перебував на лікуванні, що підтверджується представленими в судовому засіданні копіями виписок з медичної книжки про стан здоров'я. Крім того вказав, що у нього не було коштів, щоб оплатити послуги адвокати. В судовому засіданні його інтереси має представляє адвокат, яки наданий згідно Закону України «Про безоплатну правову допомогу», просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд заслухавши пояснення позивача, та представників відповідача розглянувши матеріали справи приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У ст. 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, очевидно, з прецедентного права Європейського Суду про те, що «право на суд», з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Встановлені судом обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом. Причини, з яких позивач пропустив строк звернення до суду є об'єктивними, незалежними від його волі, виникли у періоді, що включається у строк на звернення до суду із позовною заявою. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160 - 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду вімовити.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23 січня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.