Справа № 330/106/17
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/4/2017

Справа № 330/106/17

"24" січня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка адміністративну справу за позовом Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Вірменії ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України,-

в с т а н о в и в:

Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що Відповідно до Положень «Про Державну міграційну службу України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції. Відповідно статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевими загальними судами, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України. Позовні заяви та апеляційні і касаційні скарги у справах, передбачених частиною першою цієї статті, подаються до суду без сплати судового збору. Керуючись частиною першою статті 183.7 Кодексу адміністративного судочинства України позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних

органів і підрозділів про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцем знаходження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів. Адміністративні справи, передбачені частинами першою та другою цієї статті, розглядаються судом за обов'язкової участі сторін. Відповідно до статті 30 Закону України № 3773-УІ від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення. Громадянин Вірменії ОСОБА_2 прибув на територію України 23.01.2006 року через КПП «Новоазовськ» по національному паспорту серії НОМЕР_1, виданому органом 052 Республіки Вірменія від 26.06.2004 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 винаймав житло разом із родиною; має малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Ростова-на-Дону, РФ. ОСОБА_2 існує за рахунок тимчасових заробітків (працює на будівництві в Запорізькій області. Після закінчення визначеного терміну перебування з 22.04.2006 року громадянин Вірменії ОСОБА_2 втратив підстави для подальшого - перебування на території нашої держави та ухиляється від виїзду з України. Відповідно до п.2.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку продовження строку перебування, та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з Держав безвізового порядку в'їзду, якщо інший строк не визначено Міжнародними договорами України. Згідно вимог п.1, п.2 статті 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав). Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України. Згідно п.1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та ОБГ» іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону. Статтею 26 того ж Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що рішення про примусове повернення іноземців, дії яких порушують законодавство про правовий статус іноземців, може супроводжуватись забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на 3 роки. У громадянина Вірменії ОСОБА_2 немає близьких родичів громадян України, тому на даний час відсутні підстави для перебування на території України, зазначені у статті 4 Закону України від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», його дії грубо порушують законодавство України, за що 16.02.2016 року відносно вищевказаного громадянина було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЗП 119273 відповідно до вимог ч.І статті 203 КУпАП „Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України". Завідувачем Якимівського районного сектору винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Штраф сплачено в повному обсязі. 16.02.2016 року відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Якимівським РС УДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення № 01 про примусове повернення із України громадянина Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянин ОСОБА_2 зобов'язався добровільно виконати рішення про примусове повернення та покинути територію України у термін до 17.03.2016 року із забороною в'їзду строком на 3 роки разом із своїм малолітнім сином. Крім того, йому було роз'яснено, що протягом лютого-місяця ОСОБА_2 повинен звернутись в дипломатичне представництво Республіки Вірменія на території України із клопотанням про отримання документа на повернення в країну походження, оскільки строк дії його національного паспорта закінчився 26.06.2014 року. Під час прийняття рішення про примусове повернення з України громадянину Вірменії ОСОБА_2 було роз'яснено, що у випадку невиконання цього рішення, до нього буде застосовано примусове видворення, що передбачено статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». До теперішнього часу громадянин Вірменії ОСОБА_2 не виконав рішення № 01 Якимівського РС УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення від 16.02.2016 року, територію України не покинув, продовжує порушувати міграційне законодавство України, постійно ухиляючись від зустрічі з працівниками міграційної служби під час рейдових перевірок. Керуючись п.1 статті 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення. Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в'їзд в Україну строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в'їзду в Україну, який особа, мала до цього. Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про примусове повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення з України. У частині 1 статті 31 Закону № 3773-У 1 наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, де, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Наведений перелік підстав є вичерпний і розширенню не підлягає. На підставі вищевикладеного громадянин Вірменії ОСОБА_2 має бути примусово видворений за межі України разом із своєю дитиною. Таким чином просить громадянина Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, документованого національним паспортом серії НОМЕР_1, виданим органом 052 Республіки Вірменія від 26.06.2004 року, терміном дії до 26.06.2014 року - примусово видворити за межі України разом із малолітнім сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем м.Ростова-на-Дону, РФ.. Зобов'язати громадянина Вірменії ОСОБА_2 звернутись до дипломатичного представництва Республіки Вірменія на території України із заявою щодо документування сертифікатом для повернення в країну походження для себе та своєї дитини.

Представник позивача, ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, також пояснив, що він був ознайомлений з рішенням про його примусове повернення за межі території України у термін до 17.03.2016 року, йому було роз'яснено право до закінчення встановленого терміну звернутися до міграційної служби за отриманням дозволу на тимчасове проживання на території України, а також право оскарження до суду прийнятого рішення про його примусове повернення за межі України, однак своїми правами не скористався, територію України не покинув через відсутність грошових коштів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 50 КАС України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-7 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідач ОСОБА_2, є громадянином Республіки Вірменія, що підтверджується копією паспорта Республіки Вірменії, серії НОМЕР_1, виданого ВВС Республіки Вірменії ( 052) від 26.06.2004 року /а.с.5/.

Громадянин Вірменії ОСОБА_2 прибув на територію України 23.01.2006 року через КПП «Новоазовськ» по національному паспорту серії НОМЕР_1, виданому органом 052 Республіки Вірменія від 26.06.2004 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 винаймав житло разом із родиною; має малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Ростова-на-Дону, РФ. ОСОБА_2 існує за рахунок тимчасових заробітків (працює на будівництві в Запорізькій області). Після закінчення визначеного терміну перебування з 22.04.2006 року громадянин Вірменії ОСОБА_2 втратив підстави для подальшого - перебування на території нашої держави та ухиляється від виїзду з України.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення складеного 16.02.2012 року Якимівського районного сектора УДМС України в Запорізькій області, громадянин Вірменії ОСОБА_2 порушив правила перебування в Україні, а саме: з 22.04.2006 року не продовжив строк тимчасового перебування в Україні, що є порушенням вимог ст. 17 ЗУ « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Проживає без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду в країну походження, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 203 КУпАП /а.с.8/.

За дане правопорушення 16.02.2016 року відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та піддано адміністративну стягненню у виді штрафу /а.с.9/.

Крім того, 16.02.2016 року Якимівським районним сектором УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення про примусове повернення громадянина Вірменії ОСОБА_2 з території України у термін до 17.03.2016 року. Станом на час розгляду справи рішення не виконано. З даним рішенням та наслідками його невиконання, передбаченими ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідач був повідомлений під особистий підпис /а.с.6 зворот/.

Відповідач у судовому засіданні визнав, що він був ознайомлений з рішенням про його примусове повернення за межі території України у термін до 17.03.2016 року, йому було роз'яснено право до закінчення встановленого терміну звернутися до міграційної служби за отриманням дозволу на тимчасове проживання на території України, а також право оскарження до суду прийнятого рішення про його примусове повернення за межі України, однак своїми правами не скористався, територію України не покинув через відсутність грошових коштів.

Відповідно до ч.1,5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець може бути примусово повернутий в країну походження або в третю країну, якщо його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець повинен виїхати з України, який не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець зобов'язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ж статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідачів поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави, який не має офіційного джерела існування, що також стало підставою для його ухилення від виїзду за межі території України у зв'язку з прийняттям 16.02.2016 року органом ДМС рішення про його примусове повернення з території України, є достатньою підставою для примусового видворення його з України за судовим рішенням.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги позивача засновані на законі, є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі та вважає можливим видворити з території України іноземця - ОСОБА_2, громадянина Республіки Вірменії на підставі паспорту громадянина Республіки Вірменії, серії НОМЕР_1, виданим органом 052 Республіки Вірменія від 26.06.2004 року, терміном дії до 26.06.2014 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159,161,163, 183-7 КАС України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Якимівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до громадянина Вірменії ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України - задовольнити повністю.

Громадянина Вірменії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, документованого національним паспортом серії НОМЕР_1, виданим органом 052 Республіки Вірменія від 26.06.2004 року, терміном дії до 26.06.2014 року - примусово видворити за межі України разом із малолітнім сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем м.Ростова-на-Дону, РФ..

Зобов'язати громадянина Вірменії ОСОБА_2 звернутись до дипломатичного представництва Республіки Вірменія на території України із заявою щодо документування сертифікатом для повернення в країну походження для себе та своєї дитини.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Якимівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня оголошення цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В.Нестеренко