Справа № 381/5135/16-а
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши у скороченому провадженні в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії по втраті годувальника та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Фастівського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в Фастівському об'єднаному УПФУ Київської області та отримує пенсію в зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року. При зверненні позивачки з заявою до відповідача про перерахунок пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Довідки прокуратури Київської області за №18ф-487 від 25.11.2016 року, їй було відмовлено, так як з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються відповідно до п. 5 р. ІІІ Прикінцевих положень Закону України №213-VІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Посилаючись на викладене позивач просила, визнати протиправними дії Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відносно відмови їй у перерахунку пенсії в разі втрати годувальника у розмірі 60% відповідно до Довідки прокуратури Київської області за №18ф-487 від 25.11.2016 р., виданої 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у тому числі працівникам прокуратури за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку пенсії.

Представник Фастівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області письмово проти позову заперечує, мотивуючи відмову тим, що з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються відповідно до п. 5 р. ІІІ Прикінцевих положень Закону України №213-VІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тому в задоволенні позову просить відмовити.

Позивачка подала до суду уточнення до прохальної частини позовної заяви, які приєднані до матеріалів даної справи, в яких просила суд зобов'язати відповідача виплачувати їй пенсію по втраті годувальника, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789 (в редакції чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 60% відповідно до довідки Прокуратури Київської області № 18ф-487 від 25.11.2016 року, починаючи з дня її звернення до відповідача з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово без проведення судового засідання та виклику осіб,які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивач перебуває на обліку в Фастівському об'єднаному УПФУ Київської області та отримує пенсію в зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

01.12.2016 року позивач звернулася до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника на підставі довідки від 25.11.2016 року № 18ф-487 у відповідних відсотках (60%) з яких їй було призначено пенсію.

Однак, з листа відповідача від 08.12.2016 року № 413/Б-01 вбачається, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що згідно п. 5 р. ІІІ Прикінцевих положень Закону України №213-VІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Таким чином з 01 червня 2015 року раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд вважає, що дії відповідача по відмові у перерахунку позивачу пенсії по втраті годувальника є протиправними, оскільки обмежують його конституційні права. Зокрема, право на отримання пенсії за вказаним Законом виникло у позивача до скасування можливості такого підвищення за новим Законом, на підставі якого відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій.

Відповідно до статті 1 Конституції, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Крім того, за пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищенаведене, необхідно дійти до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справах: № 21-420а13 та №21-348а13, а у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачений пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та членів їх сімей визначено ЗУ «Про прокуратуру».

Згідно ст..1,5,17,50-1 зазначеного закону, довічний характер для працівників органів прокуратури мають пенсії за віком, пенсії за вислугою років, а за певних обставин-пенсії на випадок втрати годувальника.

Крім того, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на час оформлення позивачу пенсії по втраті годувальника передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати прокурорам--- відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працівника прокуратури відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За умовами постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» постановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

У зв'язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки згідно довідки Прокуратури Київської області № 18ф-487 від 25.11.2016 року збільшились передбачені законом виплати для працівників органів прокуратури.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Презумпція ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

До того ж, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дії щодо відмови у задоволенні заяви позивача, не надав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги ст.50-1 Закону України від05.11.1991 року № 1789 "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на момент призначння пенсії позивачу) які давали позивачу право на перерахунок пенсії по втраті годувальника у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працівникам органів прокуратури, суд вважає, за необхідне визнати протиправними дії відповідача, та зобов'язати відповідача - Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789 (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу), виходячи з розрахунку 60 % із суми заробітної плати прокурора відповідної посади та рангу, що зазначена у довідці Прокуратури Київської області № 18ф-487 від 25.11.2016 року з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.12.2016 року, а саме з моменту звернення до відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 94 КАС України, суд вважає, що на користь позивачки необхідно стягнути з Державного бюджету України суму сплоченого нею судового збору.

Керуючись ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 6, 69, 71-72, 159-163, 244-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати протиправними дії Фастівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області, щодо відмови ОСОБА_1у перерахунку розміру пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно із Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» в тому числі працівникам прокуратури за нормами законодавства що діяло на момент перерахунку пенсії.

Зобов'язати Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України Київської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1пенсію, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789 (в редакції чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 60% відповідно до довідки Прокуратури Київської області № 18ф-487 від 25.11.2016 року, починаючи з 01.12.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплочений судовий збір в розмірі 551,60 гривень за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ