Справа № 641/10331/16-а
Суддя: Григор'єв Б. П.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Григор`єва Б.П.
при секретарі - Вакуленко Л.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальону 8 роти УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Морозова С.О. про визнання незаконною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 040556 від 14.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановлену лейтенантом поліції Морозовим С.О., якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки постанова, яка є предметом оскарження, винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того позивачу не було роз*яснено його право на правову допомогу.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 122 КАС України.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з постанови серії ЕАА № 040556 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адімінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 14.12.2016 року, о 11 годині 53 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Grand Vitara НОМЕР_1 , рухався в м. Харкові по пл. Театральній 1 не виконав вимоги знаку 3.2. рух механічних ТЗ заборонено та здійснив проїзд, чим порушив п. 8.4 ПДР України та був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного з*ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1). чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2). чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3). чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4). чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5).чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності
Розгляд справи не проводився, як того вимагають норми КУпАП України.
В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.
Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної надано можливість скористатися юридичною допомогою, розяснено йому права та обовязки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення.
Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.
Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
В даному випадку протокол не складавя, але винесенню постанови не передувала процедура розгляду справи її взагалі не було.
За приписами ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.
Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.
Таким чином, дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є протиправними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на порушення вимог законодавства при її винесенні, підлягає скасуванню.
Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події.
Судом також встановлено, що оскаржувана постанова в супереч вимогам ст. 33 КУпАП винесена, без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Матеріали справи не містять відомостей про витребування відповідних документів чи відомостей на підтвердження вказаних обставин підчас винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та прийняття рішення про накладення штрафу та визначення його розміру.
Крім того, ст. 280 КУпАП імперативно встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Жодна з цих суттєвих обставин справи, яка впливає як на саму можливість притягнення до відповідальності в цілому, так і на визначення розміру стягнення, не досліджувалась при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності та не встановлена належними та допустимими доказами згідно ст. 251 КУпАП.
Таким чином суд вважає, позовні вимоги позивача знайшли підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 8, 17,33, 71, 86, 94,158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.. 247 КУпАП,суд

П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 040556 від 14.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановлену лейтенантом поліції Морозовим С.О., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова, шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя - Б. П. Григор`єв