Справа № 803/1907/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Справа № 803/1907/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Масюк Г. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Забожчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач, ГУ НП у Волинській області) про визнання протиправними та скасування наказу від 02.12.2016 року № 1020/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності сержанта поліції ОСОБА_1.», наказу від 08.12.2016 року № 363 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1, поновлення на посаді оператора служби «102» відділу служби «102» управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП у Волинській області з 09.12.2016 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУ НП у Волинській області від 08.12.2016 року № 363 о/с ОСОБА_1, оператора служби «102» відділу служби «102» управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП у Волинській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 09.12.2016 року. Вважає, що його було незаконно звільнено зі служби в поліції, оскільки відповідачем грубо порушено вимоги чинного законодавства, що регламентують порядок служби в Національній поліції, в тому числі щодо порядку проведення службових розслідувань та порядку притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності. Крім того, зазначив, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

У письмових запереченнях представник відповідача адміністративний позов не визнала та зазначила, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції було проведене відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки такий крайній захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем з урахування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчинення якого доведено матеріалами службового розслідування, а тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.08.2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом т.в.о начальника ГУ НП у Волинській області від 07.11.2015 року № 1 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» позивача призначено з 07.11.2015 року на посаду поліцейського центру обслуговування ГУ НП у Волинській області із присвоєнням йому спеціального звання - сержант поліції. Відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 01.06.2016 року № 137о/с ОСОБА_1 призначено на посаду оператора служби «102» відділу служби «102» управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП у Волинській області. 07.11.2015 року позивачем складено Присягу працівника поліції відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію».Дані обставини підтверджуються записами в послужному списку (а.с. 21-29), записами у трудовій книжці (а.с. 32-34), копією Присяги на вірність Українському народові (а.с. 75).

02.12.2016 року т.в.о начальника ГУ НП у Волинській області винесено наказ № 1020/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності сержанта поліції ОСОБА_1.», відповідно до якого за порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, що виразилось в появі на території установи МВС України у стані алкогольного сп'яніння, оператора служби «102» відділу служби «102» управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП у Волинській області сержанта поліції ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції (а.с. 70).

Наказом т.в.о начальника ГУ НП у Волинській області від 08.12.2016 № 363 о/с сержанта поліції ОСОБА_1, оператора служби «102» відділу служби «102» управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП у Волинській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 09.12.2016 року (а.с. 10). Підставою для прийняття ГУ НП у Волинській області наказу про звільнення позивача зі служби в поліції стали висновок службового розслідування грубого порушення службової дисципліни сержантом поліції ОСОБА_1 від 02.12.2016 року (а.с. 63-64) та наказ ГУ НП у Волинській області від 02.12.2016 року № 1020/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності сержанта поліції ОСОБА_1.» (а.с. 70).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої частини шостої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас пунктом 9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року № 901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно статті 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (стаття 13 вказаного Закону).

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватись заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктами 8.1, 8.3 Інструкції встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Як зазначалось вище, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної зі служби став встановлений факт порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, що виразилось у перебуванні на території установи МВС України у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно наказу т.в.о начальника ГУ НП у Волинській області від 23.11.2016 року № 979/в «Про відрядження працівників ГУ НП у Волинській області на підвищення кваліфікації» з метою проходження курсів по підвищенню кваліфікації було наказано відрядити у період з 27.11.2016 року по 04.12.2016 року (терміном на 8 діб) до Київського навчального центру підготовки поліцейських, зокрема, оператора служби «102» відділу служби «102» управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУ НП у Волинській області - сержанта поліції ОСОБА_1 (а.с. 65).

27.11.2016 року сержанта поліції ОСОБА_1 ознайомлено із зобов'язаннями поліцейського (працівника) під час проходження короткострокових курсів підвищення кваліфікації в Київському навчальному центрі підготовки поліцейських у період з 27.11.2016 року по 03.12.2016 року, згідно з якими позивач зобов'язався: неухильно дотримуватись правил внутрішнього розпорядку та порядку дня на території центру; дотримуватись наказу МВС від 28.04.2016 року № 326 «Про затвердження правил етичної поведінки працівників апарату МВС України, територіальних органів, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС», не вживати алкогольні, наркотичні, психотропні речовини на території центру та за його межами, приносити їх в навчальний центр; не перебувати в навчальному центрі в стані алкогольного, наркотичного сп'яніння, про що свідчить його під підпис на зазначеному зобов'язанні. Також ОСОБА_1 попереджено про те, що за порушення даного зобов'язання останній буде нести відповідальність згідно Дисциплінарного статуту (а.с. 66).

29.11.2016 року в ГУНП у Волинській області з Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України надійшла інформація про те, що 29.11.2016 року в м. Києві, на території Київського навчального центру підготовки поліцейських, був виявлений в стані алкогольного сп'яніння (тест драгер - 1,3 1 %о) оператор служби «102» відділу служби «102» УІПКП «102» ГУНП у Волинській області сержант поліції ОСОБА_1, який грубо порушив зобов'язання щодо невживання алкогольних напоїв на території вказаного центру під час проходження короткострокових курсів підвищення кваліфікації (а.с. 61).

По вищезазначеному факту т.в.о начальника ГУ НП у Волинській області винесено наказ від 29.11.2016 року № 1420 «Про призначення та проведення службового розслідування» (а.с. 62), результати якого відображені у висновку службового розслідування від 02.12.2016 року (а.с. 63-64).

Як слідує із висновку службового розслідування грубого порушення службової дисципліни сержантом поліції ОСОБА_1, 29.11.2016 року на території Київського навчального центру підготовки поліцейських сержант поліції ОСОБА_1 був виявлений в стані алкогольного сп'яніння працівниками даного центру та управління інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України, про що свідчать результати огляду на стан сп'яніння - 1,31 % (проміле), проведеного на алкотестері 29.11.2016 року № 6810 о 20 год. 12 хв. ОСОБА_1 ознайомлений з результатами огляду на стан сп'яніння, про що свідчить його підпис на чеку. Сержант поліції ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень працівникам управління інспекції з особового складу Департаменту кадрового забезпечення, про що складено акт про відмову надати пояснення від 29.11.2016 року. У подальшому ОСОБА_1 надав пояснення, в якому повідомив, що в дійсності 29.11.2016 року він вживав алкогольні напої поза межами Київського навчального центру підготовки поліцейських.

Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 29.11.2016 року допустив грубе порушення службової дисципліни, а саме не виконав зобов'язання, передбаченні статтею 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», перебував на території Київського навчального центру підготовки поліцейських в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку, дотримуватися норм професійної та службової етики та дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2016 року позивача було ознайомлено із зобов'язаннями поліцейського (працівника) під час проходження короткострокових курсів підвищення кваліфікації в Київському навчальному центрі підготовки поліцейських у період з 27.11.2016 року по 03.12.2016 року, згідно з якими останній зобов'язався, зокрема, не вживати алкогольні речовини на території центру та за його межами; не перебувати в навчальному центрі в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 66).

За результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» 29.11.2016 року № 6810 о 20 год. 12 хв., встановлено показник тесту 1, 31 % проміле (а.с. 67).

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що під час огляду на стан сп'яніння було грубо порушено порядок такого огляду, а саме: всупереч проханню позивача не було замінено ідентифікаційної трубки на спеціальному технічному засобі «Drager Alcotest 6810», не пред'явлено сертифікат відповідності про повірку робочого стану технічного засобу «Drager Alcotest 6810», який використовувався в ході огляду та не направлено позивача на його прохання у медичний заклад для проходження медичного освідування.

Як слідує з чеку технічного засобу «Drager Alcotest 6810» від 29.11.2016 року, позивач був ознайомлений з результатами огляду на стан сп'яніння, про що свідчить його підпис, жодних зауважень щодо результатів показника - 1, 31 % проміле останнім не було зроблено.

Крім того, в матеріалах справи, наявний акт про відмову у наданні пояснень (а.с. 68), з якого слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення за фактом перебування у навчальному закладі у стані алкогольного сп'яніння, однак останній відмовився надавати будь-які пояснення та зауваження з цього приводу, зокрема, щодо не заміни ідентифікаційної трубки на спеціальному технічному засобі, не пред'явлення сертифікату відповідності про повірку робочого стану технічного засобу та не направлення позивача у медичний заклад для проходження медичного освідування.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо незгоди позивача з результатами та процедурою огляду на стан його сп'яніння станом на 29.11.2016 року.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4, який перебував з позивачем на курсах по підвищенню кваліфікації у Київському навчальному центрі підготовки поліцейських, у судовому засіданні зазначив, що працівниками управління інспекції з особового складу вчинявся тиск на ОСОБА_1, який виявився у тому, що останні у жорсткій формі наполягали на огляді позивача за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6810». Свідок зазначив, що не перебував у кімнаті, де проводився огляд ОСОБА_1, а тому не бачив чи в момент огляду було замінено ідентифікаційну трубку.

Також у судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник стверджували, що під час службового розслідування у позивача не було відібрано письмових пояснень за фактом перебування останнього на території установи МВС України у стані алкогольного сп'яніння.

Однак, у матеріалах справи наявні відібрані 29.11.2016 року пояснення ОСОБА_1 (а.с. 69), в яких останній зазначив, що поза територією навчального закладу ним було вжито одну пляшку пива. Наказ № 1420 «Про призначення та проведення службового розслідування» датований також 29.11.2016 року. Оскільки позивачем не надано доказів щодо відібрання вищевказаних пояснень до проведення службового розслідування, суд вважає, що дана обставина не може слугувати підставою для визнання висновків службового розслідування такими, що порушують норми чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено факт перебування 29.11.2016 року ОСОБА_1 на території Київського навчального центру підготовки поліцейських в стані алкогольного сп'яніння.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що його не було повідомлено про проведення щодо нього службового розслідування, оскільки з рапорту безпосереднього керівника позивача - начальника відділу служби «102» УІПКП «102» ГУПНП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_5 вбачається, що останнім було повідомлено ОСОБА_1 про проведення службового розслідування.

Стосовно застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення зі служби в поліції, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Таким чином, начальникові ГУ НП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до осіб рядового і начальницького складу про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Крім того, Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку за який особа рядового і начальницького складу несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що звільнення позивача зі служби в поліції було проведено правомірно, з дотриманням вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 23 січня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко