Справа № 2а/2570/815/2012
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/815/2012
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.02.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі - УДАІ УМВС України в Чернігівській області) про визнання протиправною бездіяльності управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області щодо ненадання ОСОБА_1 письмової відповіді по суті запиту на інформацію від 07.12.2011 року та зобов'язання управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надати письмову відповідь ОСОБА_1 на запит на інформацію від 07.12.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що 06.12.2011 року позивач звернувся до УДАІ УМВС України в Чернігівській області з інформаційним запитом, який був мотивований тим, що перед перехрестям вулиць Ушинського Щорса в м. Чернігові встановлено знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» у місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, не забезпечена видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається, чим порушено пункт 10.4.3 ДСТУ 4100-2002. Згідно зворотнього повідомлення відповідачем запит на інформацію був отриманий 07.12.2011 року, однак жодних повідомлень щодо розгляду запиту на інформацію чи відповіді на запит на інформацію УДАІ УМВС України в Чернігівській області, у строки передбачені чинним законодавством надано не було. Також зазначив, що 19.01.2012 року позивачем було направлено до прокуратури Чернігівської області заяву про ненадання УДАІ УМВС України в Чернігівській області відповіді при розгляді інформаційного запиту. Таким чином, бездіяльність УДАІ УМВС України в Чернігівській області в ненаданні відповіді на інформаційний запит у визначений законом строк, вважає протиправною.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити та додатково зазначив, що ним у інформаційному запиті від 06.12.2011 року ставились до відповідача конкретні питання, стосовно інформації, яка його цікавить: 1) Чи притягнуто до відповідальності, згідно чинного законодавства України власника дороги за порушення в сфері безпеки дорожнього руху?; 2) Чи притягнуто до відповідальності, згідно з чинного законодавства України посадових осіб УДАІ УМВС України в Чернігівській області за неналежний контроль за забезпеченням безпеки дорожнього руху?; 3) Чи погоджено у встановленому порядку схеми організації дорожнього руху, згідно статті 27 Закону України «Про дорожній рух» на вищезазначеній ділянці дороги? Однак, у листі УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 13.12.2011 року №8/4-Б-636, отриманим особисто позивачем 07.03.2012 року не міститься жодної відповіді на поставлені позивачем питання, що свою чергу є порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та зазначив, що відповідач при наданні відповіді на інформаційний запит позивача від 06.12.2011 року, діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України та Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2011 року позивач звернувся до УДАІ УМВС України в Чернігівській області з інформаційним запитом, який був мотивований тим, що перед перехрестям вулиць Ушинського Щорса в м. Чернігові встановлено знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» у місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, не забезпечена видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається, чим порушено пункт 10.4.3 ДСТУ 4100-2002. В звязку з наведеним просив розпорядника інформації - УДАІ УМВС України в Чернігівській області письмово надати публічну інформацію, що знаходиться в його володінні: 1) Чи притягнуто до відповідальності, згідно чинного законодавства України власника дороги за порушення в сфері безпеки дорожнього руху?; 2) Чи притягнуто до відповідальності, згідно з чинного законодавства України посадових осіб УДАІ УМВС України в Чернігівській області за неналежний контроль за забезпеченням безпеки дорожнього руху?; 3) Чи погоджено у встановленому порядку схеми організації дорожнього руху, згідно статті 27 Закону України «Про дорожній рух» на вищезазначеній ділянці дороги? (а.с.5).

Інформаційний запит був отриманий відповідачем 07.12.2011 року.

Листом від 13.12.2011 року УДАІ УМВС України в Чернігівській області була надана відповідь на запит позивача, в якому підтверджена законність розміщення дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» перед перехрестям вулиць Ушинського Щорса в м. Чернігові (а.с.21,22).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України від 13.01.2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI).

У відповідності до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 12 Закону № 2939-VI передбачено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 Закону № 2939-VI; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Тобто, УДАІ УМВС України в Чернігівській області в розумінні вищевказаної статті є розпорядником інформації.

Частинами 1-5 статті 19 Закону № 2939-VI встановлено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VI забезпечення доступу до інформації забезпечується наданням відповіді за запитами на інформацію.

Частиною 1 статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 6 частиною 1 статті 14 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Суд зазначає, що бездіяльність субєкта владних повноважень це пасивна поведінка субєкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, зокрема, ненадання відповіді за запитом особи.

Дослідивши зібрані по справі документи, суд відмічає, що розпорядником інформації було своєчасно, тобто протягом пяти робочих днів, з дня отримання запиту, надано відповідь на інформаційний запит позивача від 06.12.2011 року, тобто виконано вимоги статті 20 Закону №2939-VI. Аналізуючи зміст інформаційного запиту позивача та відповідь відповідача від 13.12.2011 року, суд зазначає, що відповідач також виконав в повному обсязі вимоги Закону №2939-VI в частині надання достовірної, точної та повної інформації.

Вказаний факт також підтверджується, наявною у справі, відповіддю заступника прокурора Чернігівської області від 19.03.2012 року № 07/1/2-28 вих.12 (а.с.36), на лист начальника УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 15.03.2012 року № 8/12-311(а.с.35) відповідно до якої встановлено, що прокуратурою Чернігівської області при проведенні перевірки, порушень в діях працівників УДАІ УМВС України в Чернігівській області не встановлено та заходи прокурорського реагування не вживались.

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області у ненаданні ОСОБА_1 письмової відповіді по суті запиту на інформацію від 06.12.2011 року, то вимога позивача про зобов'язання управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області надати письмову відповідь ОСОБА_1 на запит на інформацію від 06.12.2011 року, не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень, довів правомірність своєї бездіяльності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Керуючись статтями. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області - відмовити повністю.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений статтями 185-186 КАС України.

Суддя Падій В.В.