Справа № 494/1331/16-а
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 494/1331/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року 11:10 год. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю секретаря - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення №10 від 17.12.2012 року та зобов'язання встановити пенсійне забезпечення на пільгових умовах ,-

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення №10 від 17.12.2012 року та зобов'язання встановити пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

24.11.2016 року на виконання вимог ухвали Березівського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року, позивач виконав вимоги та усунув недоліки.

ОСОБА_1 позов обгрунтував тим, що працював трактористом-машиністом в колгоспі 22 з'їзду КПРС (в подальшому КСП ім.. Ведути, ТОВ ім.. Ведути) з 1980 року по 2003 рік. Позивач зазначив, що для призначення йому пенсії двічі звертався з відповідними заявами до Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, як рішенням комісії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 27.11.2012 року (протокол № 11), так і рішенням Управління пенсійного фонду України у Березівському районі Одеської області від 17.12.2012 року № 10, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії згідно п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду. З названими рішеннями позивач не згоден, оскільки згідно записів в його трудовій книжці він, позивач відпрацював 22 роки трактористом машиністом і його діяльність була безпосередньо пов'язана з виробництвом сільськогосподарської продукції в рослинництві і тваринництві. У зазначений період часу на протязі всього польового періоду та на протязі всього календарного року він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції та ним відпрацьований встановлений мінімум трудоднів, що є підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду.

23 грудня 2016 року позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог, яким просила: визнати дії Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області протиправними, щодо порушення права на соціальний захист; скасувати рішення №10 від 17.12.2012 року Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області та встановити пенсійне забезпечення відповідно до п. «в» ст.. 13, п. «а» ст..83, абзацу 2 ст.87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах з моменту настання права на пільгову пенсію, тобто з 13.09.2012 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточненнях до неї, просила прийняти таку постанову, яка б гарантувала позивачу дотримання і захист прав, зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за віком з часу виникнення у нього права на пільгову пенсію, тобто з 13.09.2012 року. Про наявність необхідного трудового стажу на посаді тракториста - машиніста в колгоспі «22 з'їзду КПРС» свідчить запис у трудовій книжці, архівні довідки. В зв'язку з зазначеним, представник позивача просила захистити право позивача на пільгову пенсію.

Представник відповідача Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області ( до 1 квітня 2016 року - Управління пенсійного фонду України в Березівському районі) позов не визнав. В письмових запереченнях зазначив, що документи, які підтверджують безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, що відповідає вимогам п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, збереглися з 1980 по 1981 роки, з 1982 по 2003 роки посада відсутня, а в особових рахунках по заробітній платі значиться ОСОБА_1, але посада не вказана. Комісією при головному управлінні було підтверджено позивачу період роботи на посаді тракториста-машиніста з 01.01.1980 року по 31.12.2003 року, але відомості, які підтверджують стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, в процесі перевірки встановлені не були, тому рішенням комісії позивачу було відмовлено у підтвердженні періоду роботи трактористом-машиністом з 01.01.1980 по 31.12.2003 роки відповідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.Представник відповідача також пояснив, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки його вимоги є незаконні та необґрунтовані, зіславшись на обґрунтування, зазначені у запереченнях на позовну заяву (а.с.53-55).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін по справі, пояснення свідків суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Встановленому судом фактам відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, які регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Оцінюючи оскаржене рішення УПФУ в Березівському районі №10 від 17.12.2012 року про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій ОСОБА_1, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України та доходить висновку про незаконність прийнятого рішення та його скасування виходячи з наступного.

Так, згідно ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст.ст. 1, 13 ч.1 п. «в», 62, 81, 83, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менш як 20 років на зазначеній посаді (п. «в» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»).

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами - машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам - машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. При зверненні тракториста - машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація /правління/ господарство подає в органи ПФУ довідку про стаж роботи, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, проте, що відповідно особа на посаді тракториста-машиніста була безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, документом про трудову діяльність працівника відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту, Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року № 58, є трудова книжка, а уточнюючі довідки про період та характер роботи, що дають право на пільгову пенсію, вимагаються у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім тих випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року, Пенсійний фонд України визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника.

Відповідно до п.6 Порядку основним завданням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Комісії) є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

У разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Вирішуючи спір суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся з заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Березівському районі Одеської області з приводу призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки більше 20 років пропрацював трактористом-машиністом, та ще 13.09.2012 року після досягнення 55 років у нього виникло право на отримання пенсії на пільгових умовах.

На вказану заяву позивач отримав рішення:

- рішення № 10 від 17 грудня 2012 року Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про відмову у призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.17) та №11 від 27.11.2012 року Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у підтвердженні періоду роботи трактористом-машиністом з 01.01.1980 по 31.12.2003 роки відповідно до п. «в» ст.. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (а.с.18).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно трудової книжки серії АХ №545739, в 1973 році прийнятий в члени колгоспу «22 з'їзду КПРС». З 1980 року по 2003 рік (включно) працював трактористом-машиністом в колгоспі «22 з'їзду КПРС», у подальшому реорганізованого в КСП ім.. Ведути, ТОВ ім.. Ведути, тобто його стаж на посаді тракториста складає більше 22 роки (а.с.9-16), що підтверджує наявність у позивача пільгового трудового стажу на посаді тракториста.

Зазначене також підтверджується архівними довідками Березівської районної ради Одеської області від 02.09.2016 року № С-217-01/10 (а.с.26), від 02.09.2016 року (а.с.27), від 25.10.2016 року № 667 (а.с.28), архівною довідкою Березівської районної державної адміністрацією від 24.10.2016 року №89, історичною довідкою трудового архіву Березівської районної ради від 02.09.2016 року (а.с.25).

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що працювали разом з ОСОБА_1 в колгоспі «22 з'їзду КПРС», у подальшому реорганізованого в КСП ім.. Ведути, ТОВ ім.. Ведути. Працювали у бригаді №4 (села Нейкове). Колгосп займався вирощуванням сільськогосподарської продукції та вирощуванням КРС. ОСОБА_1 працював у колгоспі до 2003 року на посаді тракториста на фермі. В його обов'язки входили доставляння їжі худобі на тракторі та вивезення гумусу від корів. Також свідки вказали, що він завжди о 4 ранку кожного дня був на роботі і виконував свої обов'язки, працьовитий. Інших доручень на тракторі не виконував, окрім роботи на фермі.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всым формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, собод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що одним із критеріїв, якому повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості рішення, який вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає зазначити, що Пенсійний фонд Березівського району мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним на той час законодавством, з'ясувати всі обставини, що мають значення та перевірити наявність у ОСОБА_1 трудового стажу для отримання пільгової пенсії, та при вирішенні питання про оформлення пільгової пенсії мав перевірити більш детально матеріали справи ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, проте вказаних вимог пенсійним фондом дотримано не було, а тому рішення Пенсійного фонду №10 від 17.12.2012 року про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як таке що винесене без врахування всіх обставин справи, тобто, є необґрунтованим, що є підставою для його скасування.

Водночас, щодо визнання дій протиправними Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області (з 1 квітня 2016 року Березівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) щодо порушення права на соціальний захист, то суд вважає відмовити у задоволенні цієї вимоги, оскільки Пенсійний фонд прийняв заяву ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії, розглянув її відповідно до наданих на той час документів та прийняв відповідне рішення.

Щодо решти позовних вимог стосовно зобов'язання відповідача прийняти відносно ОСОБА_1 рішення, яким встановити пенсійне забезпечення йому відповідно до п. «в» ст..13, п «а» ст..83, абз.2 ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах з моменту настання права (13.09.2012 року), то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено вище, відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, ці закони та підзаконні акти дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Як випливає зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Перевірка доцільності не є юрисдикцією адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання відповідача прийняти конкретне позитивне рішення (щодо встановлення ОСОБА_1 пенсійного забезпечення на пільгових умовах) є формою втручання у його дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

В той же час, відповідно до частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, для належного захисту порушених прав позивача, суд зобов'язує Березівське об'єднане управління пенсійного фонду України Одеської області повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог діючого законодавства України та прийняти відповідне обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 13 ч.1 п. «в», 62, 81, 83, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 94, 159, 160, 161, 162, 186 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення №10 від 17.12.2012 року та зобов'язання встановити пенсійне забезпечення на пільгових умовах - задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області №10 від 17.12.2012 року про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій ОСОБА_1.

Зобов'язати Березівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2012 року про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23.01.2017 року.

Суддя Римар І.А.