Справа № 803/1910/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Справа № 803/1910/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування: податкових повідомлень-рішень від 19.09.2016 року - № 02, яким збільшено грошове зобов'язання зі сплати військового збору, в тому числі 3 383 грн.79 коп. основного платежу та 845 грн. 95 коп. штрафних (фінансових) санкцій, № про збільшення грошового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, в тому числі 43 141 грн. 17 коп. основного платежу та 10 785 грн. 29 коп. штрафних (фінансових) санкцій, а також рішення від 19.09.2016 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 4 925 грн. 32 коп. за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- документальна виїзна перевірка фактично проведена не за місцезнаходженням платника податків, а в приміщенні Ковельської ОДПІ, відповідно перевірку проведено та акт перевірки складено з порушенням норм чинного Податкового кодексу України, що в свою чергу свідчить про протиправність оскаржуваних рішень, прийнятих за результатами такої перевірки;

- чинним законодавством України не передбачено відображення акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів в Книгах обліку доходів і витрат;

- фізичні особи-підприємці та юридичні особи виступають лише посередниками між кінцевими споживачами (реальними платниками непрямих податків) та бюджетом, а тому виручку від реалізації підакцизних товарів слід зменшити на суму акцизного податку, отриманого від покупців, відповідно й записи в графі 2 Книги обліку доходів і витрат слід робити без врахування сум акцизного податку, інакше виникне ситуація подвійного оподаткування, коли з сум акцизного збору стягується також і податок на доходи фізичних осіб;

- поняття «дохід» визначене також і в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 31.03.1999 року № 87, відповідно до якого не визнаються доходами податки та інші обов'язкові платежі до бюджету, в тому числі й акцизи;

- оскільки доходи ОСОБА_4 за 2015 рік визначено вірно, то відповідно не відбулося й заниження платежів по військовому збору та єдиному соціальному внеску.

Представники позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в поданих до суду запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи наступним:

- перевірку позивача проведено з її відома та в присутності останньої в приміщенні Ковельської ОДПІ з тих підстав, що була здійснена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ОСОБА_4 за її рішенням та в зв'язку з відсутністю у неї офісних, виробничих та складських приміщень;

- перевіркою встановлено недостовірність даних Книги обліку доходів і витрат позивача, графа 2 якої містила зазначення доходів, отриманих за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, за вирахуванням сум акцизного податку, чим порушено вимоги Податкового кодексу України, оскільки суми акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів не виключаються з сум отриманого доходу;

- за результатами декларування невірних показників отриманого чистого оподатковуваного доходу позивачем було занижену базу нарахування єдиного внеску та суму військового збору за 2015 рік.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в період з 29.07.2016 року по 18.08.2016 року посадовими особами Ковельської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) щодо дотримання вимог податкового законодавства, дотримання законодавства щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 26.08.2016 року № 130/13-НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- порядку ведення Книги обліку доходів і витрат за 2015 рік, а саме - платником податків у зазначеній книзі неналежним чином вівся облік доходів: у графі 2 «Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності» було зазначено доходи, отримані за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, за вирахуванням сум акцизного податку, що не відповідає вимогам наказу ДПА України від 16.09.2013 року № 481, чим порушено п. 44.1 ст. 44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України (далі - ГК України);

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177, п. 176.1 «а» ст. 176 ПК України щодо заниження суми доходу, одержаного від провадження господарської діяльності за 2015 рік та заниження об'єкту оподаткування і включення до декларації про доходи, одержані за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року перекручених даних, а відтак донараховано ПДФО в сумі 43 141 грн. 17 коп.;

- пп. 1.2, пп. 1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України щодо заниження об'єкта оподаткування військовим збором, в результаті чого занижено суму збору, що підлягає сплаті до бюджету з доходів, отриманих від провадження підприємницької діяльності за результатами 2015 року, а відтак донараховано військовий збір в сумі 3 383 грн. 79 коп. за ставкою 1.5%;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого не нараховано та не сплачено єдиний внесок в розмірі 34,7% з суми заниженої бази оподаткування єдиним внеском з урахуванням максимальної величини бази нарахування за 2015 рік - 141 940 грн. 20 коп., а відтак донараховано єдиний внесок за 2015 рік в сумі 49 253 грн. 24 коп.;

- пп. 1.2, 2.2, 2.6 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме - не оприбутковано в Книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО готівкові кошти в сумі 903 грн. 72 коп. та несвоєчасно оприбутковано в Книзі обліку доходів і витрат отриманий дохід в сумі 538 грн. 37 коп.

За наслідками перевірки Ковельською ОДПІ прийнято наступні рішення від 19.09.2016 року: податкове повідомлення-рішення № 02, яким збільшено грошове зобов'язання зі сплати військового збору, в тому числі 3 383 грн. 79 коп. основного платежу та 845 грн. 95 коп. штрафних (фінансових) санкцій, податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, в тому числі 43 141 грн. 17 коп. основного платежу та 10 785 грн. 29 коп. штрафних (фінансових) санкцій, вимогу № Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 49 253 грн. 24 коп., рішення № про застосування штрафних санкцій в розмірі 4 925 грн. 32 коп. за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Не погодившись з винесеними рішеннями від 19.09.2016 року, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку і рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 18.10.2016 року № 726/ФОП/03-20-10-03-06 скаргу задоволено частково: податкові повідомлення-рішення № 02 та № залишено без змін, вимогу № Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску скасовано, зобов'язано Ковельську ОДПІ сформувати і направити позивачу нову вимогу і нове рішення згідно вимог чинного законодавства.

Рішенням ДФС України від 25.11.2016 року № 12628/0/99-99-11-02-23-25 рішення ГУ ДФС у Волинській області від 18.10.2016 року № 726/ФОП/03-20-10-03-06 про результати розгляду первинної скарги в частині оскарження вимоги №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску залишено без змін, а повторну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, а також враховуючи, що спір виник виключно щодо правомірності не відображення в Книзі обліку доходів і витрат (графа 2) сум акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів та відсутній спір щодо суми невідображеного акцизного збору, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді (п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України).

На виконання вказаних положень наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Згідно з положеннями вказаного наказу окремий облік акцизного податку не передбачено.

Відтак, у даному випадку висновки акту перевірки базувались на змісті п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України, яким чітко було передбачено, що не включаються до витрат і доходу лише суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Отже, саме з врахуванням цього положення фізичною особою-підприємцем мала у 2015 році заповнюватися Книга обліку доходів і витрат, яка затверджена підзаконним нормативно-правовим актом, і в будь-якому випадку не могла не відповідати змісту Податкового кодексу України, прийнятому на виконання його положень.

Щодо позиції позивача про наявність прогалин в законодавстві на момент заповнення Книги обліку доходів і витрат та на момент проведення перевірки, а саме, відсутності в Податковому кодексі Україна норми, що регулює спірні відносини, в тому числі, правової природи акцизного податку та відсутності доходу, як об'єкту оподаткування, що в подальшому було усунуто шляхом доповнення п. 177.3 ст. 177 ПК України пп. 177.3.1 (Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII), згідно з яким не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, то суд вважає, що зміст п. 177.3 ст. 177 Податкового кодексу України в редакції, що діяла в 2015-2016 роках щодо не включення до витрат і доходу лише суми податку на додану вартість був чітким та однозначним і підлягав до обов'язкового виконання.

Враховуючи викладене, позивач помилково дійшов висновку, про наявність двох можливих підходів до трактування способу обрахування бази оподаткування та чистого оподатковуваного доходу, отриманого фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, а відтак, суд вважає, що податкове повідомлення - рішення № від 19.09.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 43 141 грн. 17 коп. основного платежу та штрафні санкції в сумі 10 785 грн. 29 коп. винесене правомірно та обґрунтовано.

В результаті того, що відповідачем доведено заниження чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік на суму 225 585 грн. 73 коп. та судом встановлено, що ОСОБА_4 невірно визначено загальний оподатковуваний дохід за 2015 рік відповідно до положень ст. 177 ПК України, податкове повідомлення - рішення № 02 від 19.09.2016 року, яким збільшено грошове зобов'язання зі сплати військового збору, в тому числі 3 383 грн. 79 коп. за основним платежем та 845 грн. 95 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визначаючись щодо рішення № від 19.09.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд вказує про фактичну відсутність предмету спору, оскільки, як вже зазначалось вище, дане рішення скасовано і вважається відкликаним згідно рішення ГУ ДФС у Волинській області від 18 жовтня 2016 року № 726/ФОП/03-20-10-03-06 про розгляд первинної скарги, відповідно в цій частині позовні вимоги також не підлягають до задоволення.

Крім того, судом не взято до уваги посилання позивача на порушення порядку проведення документальної планової виїзної перевірки, оскільки проведення такої перевірки в приміщенні податкового органу в її присутності було зумовлено внесенням 21.07.2016 року, тобто після вручення 11.07.2016 року позивачу письмового повідомлення та наказу про проведення перевірки, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ФОП ОСОБА_4 запису «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням», а також відсутністю офісних, виробничих та складських приміщень в останньої. При цьому, суд зазначає, що позивачем дії щодо проведення перевірки не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 20 січня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук