Справа № 808/753/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2017 рокусправа № 808/753/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 22.07.16 р.

відповідача: - ОСОБА_3, дов. від 20.04.16 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 р. у справі № 808/753/15

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015 Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.11.2014 на суму 241366,80 грн. (штрафна санкція в розмірі 20 % за порушення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток), прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю нарахування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток, оскільки Товариством застосовано податкову пільгу, внаслідок чого прибуток фактично відсутній, а отже відсутні підстави для нарахування авансових внесків.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2015 р. у справі № 808/753/15 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що позивачем не допущено несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов'язання по авансовим внескам з податку на прибуток, оскільки з травня 2014 року у позивача відсутній обов'язок щомісячної сплати авансових внесків з податку на прибуток внаслідок застосування податкової пільги і, відповідно, відсутній податковий борг по авансовим внескам.

Не погодившись з постановою суду, СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2015 р. у справі № 808/753/15 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Скаржник обґрунтовує правомірність спірного рішення тим, що на підставі поданої ВАТ «Запоріжжяобленерго» 24.02.2014 податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік (№ НОМЕР_2), визначено суму авансового внеску з податку на прибуток організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 603 417 грн., строк сплати зазначеного у податковій декларації грошового зобов'язання у липні 2014 року припадає на 30.07.2014 та у серпні 2014 року - на 30.08.2014, і проведеною перевіркою встановлено, що в порушення п.57.1 ст.57 ПК України позивачем суми за вказані періоди сплачені з порушенням термінів сплати до 30 календарних днів включно, а саме: 30.09.2014 згідно платіжного доручення №1060.

При цьому скаржник зазначає, що оскільки ВАТ «Запоріжжяобленерго» в поданій податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік самостійно визначено суму авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 603 417 грн. (щомісячно) та не сплачено по строку 30.07.2014 та 30.08.2014, погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу за рахунок надміру сплачених сум такого платежу здійснено податковим органом без заяви позивача за рахунок наявних у Товариства надміру сплачених сум такого платежу у відповідності до п.87.1 ст.87 ПК України.

ВАТ "Запоріжжяобленерго" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що системний аналіз пункту 57.1. статті 57 ПК України свідчить про те, що сума авансових внесків розраховується із розміру нарахованого податку на прибуток, але внаслідок використання пільги, наданої підприємству ст.154 ПК України, у Товариства за підсумками І кварталу 2014 р. відсутній оподатковуваний прибуток, а тому позивач, починаючи з травня 2014 року, не є платником авансових внесків з податку на прибуток.

Крім того, позивач наполягає на безпідставності тверджень скаржника щодо фактичної сплати Товариством авансових внесків з податку на прибуток в сумі 603417 грн. по строку сплати до 30.07.2014 р. та в сумі 603417 грн. по строку сплати до 30.08.2014 до бюджету платіжним дорученням № 1060 від 30.09.2014 на суму 1 832 569,16 грн. (в частині), оскільки такого платіжного доручення у ВАТ «Запоріжжяобленерго» не існує, як не існує і обов'язку позивача сплачувати цей платіж починаючи з травня 2014 р. відповідно до п.57.1, ст.57 ПК України. Присутніми в судовому засіданні апеляційної інстанції представниками правові позиції сторін підтримано в повному обсязі.

Обставини справи в хронології розвитку свідчать про наступне:

24.02.2014 ВАТ «Запоріжжяобленерго» подано до СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, в якій визначений авансовий внесок з цього податку, що підлягає сплаті у 2014 році, у щомісячному розмірі 603 417 грн. (а. с.40-43).

08.05.2014 ВАТ «Запоріжжяобленерго» на адресу відповідача подана декларація з податку на прибуток за 1 квартал 2014 року, в якій, зокрема:

- у рядку 07 "Об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 01 - рядок 04)" Товариством задекларовано 15 498 589 грн.,

- у рядку 09 ПЗ "Прибуток, звільнений від оподаткування, або збиток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування" Товариством задекларовано 15 498 589 грн. (а. с.44-47).

01.08.2014 СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі сформована податкова вимога № 8-18, в якій визначено станом на 31.07.2014 суму податкового боргу Товариства за узгодженим грошовим зобов'язанням з авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 603 417 грн. (а. с.39).

При цьому докази направлення позивачу та отримання останнім вказаної податкової вимоги у матеріалах справи відсутні.

СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі проведено документальну невиїзну перевірку з питання своєчасності сплати до бюджету авансових внесків з податку на прибуток ВАТ «Запоріжжяобленерго» за період з 30.07.2014 по 30.09.2014, за результатами якої складено акт № 341/28-04-41-00/00130926 від 27.10.2014 (а. с.14-16).

У даному акті перевірки зафіксовано, що на підставі поданої 24.02.2014 ВАТ «Запоріжжяобленерго» декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік визначено суму авансового внеску з цього податку за:

- липень 2014 р. у розмірі 603 417 грн., строк сплати зазначеної декларації грошового зобовязання припадає на 30.07.2014;

- серпень 2014 р. у розмірі 603 417 грн., строк сплати зазначеної декларації грошового зобовязання припадає на 30.08.2014.

Так, податковим органом зроблено висновок, що Товариством в порушення п.57.1 ст.57 ПК України суми авансових внесків за вказані періоди сплачені лише 30.09.2014, тобто з затримкою більше 30 календарних днів.

13.11.2014 на підставі акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким до Товариства за порушення граничного строку сплати (більше 30 календарних днів) суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток було застосовано у відповідності до ст.126 ПК України штрафні санкції на загальну суму 241 366,80 грн. (а. с.17).

З розрахунку штрафних санкцій, здійсненого відповідачем, вбачається, що штраф у розмірі 20 % від суми щомісячного платежу 603 417 грн. застосовано до позивача за затримку сплати авансових внесків з податку на прибуток більше 30 календарних днів:

- граничний строк яких був 30.07.2014 - 120 683,40 грн.

- граничний строк яких був 30.08.2014 - 120 683,40 грн. (а. с.18).

Крім того, матеріали справи містять постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2014 по справі № 808/5068/14, якою визнано протиправною та скасовано вищезазначену податкову вимогу відповідача № 8-18 від 01.08.2014 на загальну суму 603 417 грн. (а. с.62-65) і яка мотивована тим, що:

- досліджена судом податкова вимога №8-18 від 01.08.2014 не містить у собі відомостей про факт виникнення грошового зобов'язання, а саме у сумі 603 417 грн. та його узгодження;

- підстави, викладені у п.59.3 ст.59 ПК України, п.2.2 "Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків", відповідачем у суді - не доведені;

- у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року відсутні податкові зобов'язання позивача, які б відповідач міг вважати узгодженими станом на день формування податкової вимоги № 8-18 - 01.08.2014.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2014 у справі № 808/6068/14, що набрала законної сили, встановлено, що у відповідача відсутні підстави для складення та направлення податкової вимоги, податкові зобов'язання позивача, які б відповідач міг вважати узгодженими, станом на день формування податкової вимоги також відсутні. Суд дійшов висновку про відсутність у позивача (у зв'язку з використанням податкової пільги) нарахованої суми податкового зобов'язання за відповідний податковий період, при цьому будь-які податкові повідомлення-рішення з приводу несвоєчасної сплати позивачем авансових внесків з податку на прибуток не існують.

Вказана постанова у справі № 808/6068/14 набрала законної сили згідно даних ЄДРСР 23.06.2015.

ВАТ "Запоріжжяобленерго", вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.11.2014 № НОМЕР_1 неправомірним, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі не підлягає задоволенню з таких підстав:

Стаття 126 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, спірним питанням у даній справі являється правомірність/протиправність застосування відповідачем штрафних санкцій за несвоєчасність сплати Товариством авансових внесків з податку на прибуток, задекларованих у декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік.

За позицією відповідача самостійно визначені позивачем авансові внески з податку на прибуток у декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік є узгодженим грошовим зобовязанням, яке у відповідності до абз.1, 4 п.57.1 ст.57 ПК України мало бути сплачено Товариством протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

За позицією позивача, ВАТ «Запоріжжяобленерго», будучи підприємством паливно-енергетичного комплексу, яким у 2014 р. впроваджена інвестиційна програма з передачі та постачання електричної енергії (схвалена Постановою НКРЕ України № 1703 від 23.12.2013 зі змінами, внесеними Постановою НКРЕ України № 118 від 13.02.2014), скористалось правом податкової пільги, наданим п.154.8. ст.154 ПК України, в результаті чого прибуток позивача за І квартал 2014 р. фактично був відсутнім, а тому у відповідності до абз.9 п.57.1 ст.576 ПК України у Товариства обовязок щодо сплати авансових внесків у другому-четвертому кварталах 2014 року відсутній.

Суд першої інстанції, підтримавши позицію позивача, встановив, що позивачем надані платіжні доручення № 5845 від 24.03.2014 на суму 603417 грн. з призначенням платежу "авансовий внесок, що сплачується у березні 2014 pоку" та № 8771 від 25.04.2014 на суму 603417 грн. з призначенням платежу "авансовий внесок, що сплачується у квітні 2014 pоку" (а. с.48, 49), які свідчать про оплати цих внесків за 1 квартал 2014 р. Проте, в травні 2014 року виникли обставини, які обумовили відсутність обов'язку позивача продовжувати сплачувати авансові внески з податку на прибуток, які були задекларовані в річній декларації з цього податку за 2013 рік.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.195 КАС України, колегія суддів зазначає про обґрунтованість позицій позивача та суду першої інстанції з огляду на наступне:

Дійсно, в абз.4 п.57.1 ст.57 ПК України (в редакції на період, який перевірявся) встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Згідно абз.11, 12 п.57.1 ст.57 ПК України у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобовязань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України).

Отже, платник податків декларує у складі річної податкової декларації щомісячні авансові внески з податку на прибуток, розраховані у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік, і які мають сплачуватись у строки, визначені в абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України.

Разом з тим, в абз.9 п.57.1 ст.57 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобовязання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто пункт 57.1 статті 57 ПК України не лише встановлює обовязок платника податку розрахувати, задекларувати та сплатити авансові внески з податку на прибуток у певні строки, але й визначає обставини, за наявності яких платник податків звільняється від сплати авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року. І такими обставинами є відсутність у платника податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року отриманого прибутку або отримання ним збитку.

В свою чергу, стаття 154 ПК України визначає підстави звільнення від оподаткування.

Так, за приписами п.154.8 ст.154 ПК України звільняється від оподаткування прибуток підприємств паливно-енергетичного комплексу в межах фактичних витрат, що не перевищують загальну річну суму:

передбачених інвестиційними програмами, схваленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на капітальні вкладення з будівництва (реконструкції, модернізації) міждержавних, магістральних та розподільчих (локальних) електричних мереж, електричних станцій, теплоелектроцентралей, магістральних газопроводів, газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та встановлення лічильників газу населенню, у тому числі сум, спрямованих на повернення кредитів, які використані для фінансування вищезазначених цілей.

Скаржником не спростовуються встановлені судом першої інстанції та підтверджені матеріалами справи обставини щодо схвалення Постановою НКРЕ України № 1703 від 23.12.2013 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕ України № 118 від 13.02.2014) інвестиційної програми ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 2014 рік на суму 170 939 тис. грн. (без урахування ПДВ), яку згідно звіту ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 22.04.2014 у першому кварталі 2014 року за І розділом «Технічний розвиток (переозброєння), модернізація та будівництво електричних мереж та обладнання» виконано позивачем на суму понад 30 млн. грн. (профінансовано на суму 30 258 тис. грн., виконано робіт на суму 32295 тис. грн.) (а. с.52-61).

Отже, розділ І «Технічний розвиток (переозброєння), модернізація та будівництво електричних мереж та обладнання» інвестиційної програми на 2014 рік стосується обставин, наведених у п.154.8 ст.154 ПК України в якості підстав, які звільняють платника податків від обовязку оподаткування, а відтак являються податковою пільгою для останнього.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач, як підприємство паливно-енергетичного комплексу та виконавець інвестиційної програми, мав право зменшити свій прибуток за 1 квартал 2014 р. на зазначену суму фактичного виконання за І розділом інвестиційної програми на 2014 рік, і скаржником зворотного не доведено.

Так, скориставшись наявністю права на звільнення від оподаткування прибутку підприємств, позивач у декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2014 р. вніс до рядку 09 «Прибуток, звільнений від оподаткування, або збиток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування» суму податкової пільги лише в розмірі 15 498 589 грн., тобто в сумі, яка дорівнювала показнику рядка 07 «Об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності» цієї ж декларації, результатом чого стала відсутність у Товариства у першому кварталі 2014 р. прибутку і, відповідно, відсутність обовязку у позивача сплачувати авансові внески у другому-четвертому кварталах цього року, як це передбачено в абз.9 п.57.1 ст.57 ПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не доведено суду наявності законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток, що свідчить про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.11.2014.

Крім того, відповідачем на спростування заперечень позивача, не надано суду доказів сплати позивачем у вересні 2014 р. сум авансових внесків за періоди липень, серпень 2014 р. за платіжним дорученням № 1060 від 30.09.2014.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 р. у справі № 808/753/15 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 р. у справі № 808/753/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко