Справа № 324/68/17
Суддя: Каретник Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/68/17
Провадження № 2-а/324/10/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 29 жовтня 1981 року по 15 травня 1983 року він проходив строкову службу в лавах діючих збройних сил, під час служби проходив інтернаціональну військову службу та перебував у країнах, де велись бойові дії (Афганістан).

29 березня 2016 року відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0674001 йому первинно встановлено 3-ю групу інвалідності внаслідок поранення, травми чи захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

У зв`язку з цим позивач звернувся із заявою до Військового комісаріату про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

Однак протоколом від 20 травня 2016 року, затвердженим Міністром оборони України 23 травня 2016 року, відповідач повернув заяву позивача з доданими документами військовому комісаріату на доопрацювання.

ОСОБА_1 вважає, що зміст протоколу від 20 травня 2016 року фактично свідчить про відмову Міністерства оборони України в призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, вважає, що така відмова порушує вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Тому просить визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні і виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби, а також просить зобов`язати Міністерства оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи як інваліду внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Під час вирішення питання про відкриття провадження в справі суддя враховує таке.

Із положень п. 5 ч. 1 ст.107 КАС України вбачається, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із абз. 1 ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому варто зазначити, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, оскаржувані дії вчинені відповідачем 20-23 травня 2016 року, тобто в день складання та затвердження протоколу про повернення заяви позивача. При цьому витяг із вказаного протоколу ОСОБА_1 отримав наприкінці травня 2016 року, про що він сам вказує у позовній заяві.

Однак позов про захист його порушеного права надійшов до суду лише 17 січня 2017 року, тобто після спливу шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

У позовній заяві та доданих до неї документах ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявляє та не зазначає жодних обставин, що можуть бути визнані поважними причинами пропуску ним строку на звернення до адміністративного суду. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, у тому числі й датовані періодом з червня 2016 року до січня 2017 року, на підставі яких можливо було встановити причини пропуску позивачем вказаного вище процесуального строку.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені законодавством приписи щодо строку звернення до суду, суддя дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Не вирішення питання про можливість застосування строків звернення до суду може свідчити про порушення права на справедливий суд, яке закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що на підставі позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів суддя не зміг встановити причини пропуску строку звернення до адміністративного суду і тому не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, даний позов має бути залишений без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 107, 155, 158-160, 165, 186, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя: