Справа № 820/1901/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 р.Справа № 820/1901/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В с т а н о в и л а:

12.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнення позовних вимог від 19.08.2016 року (т. 1 а.с. 152), просить:

- визнати протиправними дії прокуратури Харківської області щодо не нарахування та невиплати йому, як прокурору прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно відповідно до ст. 81 Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин);

- зобов'язати прокуратуру Харківської області провести нарахування та виплату йому, як колишньому прокурору прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 14.12.2015 року включно відповідно до ст. 81 Закону № 1697-VII, із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст. 34 Закону України «Про оплату праці»;

- стягнути з прокуратури Харківської області на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 91657 (дев'яносто однієї тисячі шістсот п'ятдесят сім) гривень 41 коп. (за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року) за період з 01.07.2015 по 14.12.2015 включно відповідно до ст. 81 Закону № 1697-VII із відрахуванням необхідних податків та зборів, а також із застосуванням ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Позивач зазначає, що до грудня 2015 року працював в прокуратурі Орджонікідзевського району м. Харкова. 14.12.2015 року звільнений з посади у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII. Вважає, що відповідачем на момент його звільнення не виплачено в повному обсязі заробітну плату, оскільки при її обчисленні не враховано розмір посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано висновком суду першої інстанції відсутність у діях відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за спірний період порушень законодавства, оскільки у даному випадку Кабінетом Міністрів України не було приведено нормативно-правові акти у відповідність із Законом № 1697-VII, відтак прокуратура Орджонікідзевського району міста Харкова не могла самостійно встановити підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь позивача.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 року та прийняти нове судове рішення - про задоволення його адміністративного позову.

Скаржник зазначає, що у період з дня набрання чинності Закону № 1697-VII (15.07.2015 року в частині розміру заробітної плати) по набрання чинності змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 (14.12.2015 року), розмір посадового окладу працівника прокуратури повинен обчислюватись відповідно до Закону № 1697-VII у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. При цьому відсутність механізму реалізації права працівника прокуратури на заробітну плату в розмірі, передбаченому Законом № 1697-VII (як спеціальним нормативним актом), у зв'язку з невнесенням відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки закони України мають вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України, а також у зв'язку з тим, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

15.07.2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII частиною 1 ст. 12, п. 1 розділу VII якого встановлено, що з 15.12.2015 року у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

Розділом VIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1697-VII установлено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури (п. 1-1).

До набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом 3 п. 1 розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються, зокрема, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування (п.п. в, п. п.1, п. 5-1).

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 31.03.2003 року до 14.12.2015 року працював в органах прокуратури. Останньою посадою, яку обіймав позивач з 29.04.2015 року була посада прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією трудової книжки (т. 1 а.с. 14-15).

Наказом Прокуратури Харківської області від 14.12.2015 року № 3425к молодшого радника юстиції ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова та з органів прокуратури Харківської області у зв'язку із реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII та п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, відповідно до ст. 44 КЗпП України (т. 1 а.с. 16, 55).

Сторонами у справі не спростовується та обставина, що нарахування заробітної плати позивачу за період з липня 2015 року по грудень 2015 року здійснювалось на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 року № 505, зі внесеними до неї змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 763.

Частинами 1 - 3 ст. 81 Закону N 1697-VII установлено, що заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог позивача ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що у період з липня 2015 року по грудень 2015 року позивач не працював на посадах прокурора місцевої прокуратури.

Також колегія суддів зазначає, що правовий статус є засобом нормативного закріплення основних принципів взаємодії особи та держави, тобто характеризує становище особи у взаємовідносинах із суспільством та державою.

Пунктом 1-1 Розділу VIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону № 1697-VII установлено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури і на зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Отже, лише за умови успішного проходження тестування та зарахування на посаду прокурора місцевої прокуратури позивач ОСОБА_1 мав можливість отримувати заробітну плату, зокрема посадовий оклад в розмірах, встановлених ч. 3 ст. 81 Закону N 1697-VII.

Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» набрала чинності 15.12.2015 року, тобто після звільнення позивача ОСОБА_1 з органів прокуратури.

Таким чином, у вищезазначений період часу у відповідача були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 заробітної плати, зокрема посадового окладу в розмірах, встановлених ч. 3 ст. 81 Закону N 1697-VII, та постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності порушень законодавства відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за спірний період, та як наслідок необґрунтованості заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016 року прийнята судом у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, з вірним встановленням обставин справи, що відповідно до приписів ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін. Підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги та надані в судовому засіданні пояснення висновків суду не спростовують.

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України для розподілу судових витрат, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 94, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23 січня 2017 року.