Справа № 537/5019/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 р.Справа № 537/5019/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016р. по справі № 537/5019/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі-відповідач, Кременчуцьке об'єднане УПФУ Полтавської області), в якому просив: зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року із застосування всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним законодавством як не працюючим пенсіонерам, дітям війни та здійснювати в подальшому перерахунок пенсії на підставі змін у пенсійному законодавстві.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука адміністративний позов задоволено.

Зобов'язано Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з дати поновлення виплати пенсії - 07.10.2009 року із застосування всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених чинним законодавством як не працюючим пенсіонерам, дітям війни.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного зясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.10.2015 року, зміненою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 року в частині строку поновлення виплати пенсії, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року в розмірах відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до розпорядження №821332 від 17.03.2016 року поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 59, 86 грн. на місяць.

Вважаючи вказане рішення необгрунтованим, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має такі ж самі конституційні права, як громадяни України проживаючі та території України, це також стосується його прав як на виплату пенсії, так і на індексацію та інші перерахунки таких виплат.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом та не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Згідно ч.1 ст.7 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування загальнообовязкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обовязків стосовно сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року у справі № 1- 32/2009 (25-рп/2009) за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення визначено, що закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст.. 24 Конституції України. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватись із такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа. Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина третя статті 25 Конституції України).

Таким чином, позивач проживаючи в державі Ізраїль, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України не допускає обмеження права на соціальний захист за ознакою місця проживання громадянина України.

У відповідності з ч.3 ст.2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Частина 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що пенсія призначається довічно або на період протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом позивачам була призначена пенсія за віком, тобто довічно, а не певний період.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Частинами першою, другою статті 42 Закону передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має такі ж самі конституційні права, як громадянин України проживаючий на території України, це також стосується його прав як на виплату пенсії, так і на індексацію та інші перерахунки таких виплат, тому позивачу не може бути відмовлено у підвищенні пенсії відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з 07.09.2009 року в розмірах відповідно до чинного законодавства, отже, перерахунок пенсії позивачам слід провести з 07.09.2009 року тобто з дати поновлення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Як вбачається з матеріалів справи 15 грудня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відстрочено Кременчуцькому об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Полтавської області судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016 року по справі №537/5019/16-а до ухвалення рішення по справі (а.с.40).

Оскільки на час постановлення даної ухвали відповідачем не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016 року, наявні підстави для стягнення з Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області судового збору в розмірі 606 гривні 32 копійок на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016р. по справі № 537/5019/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4