Справа № 820/3406/16
Суддя: Бабенко Ю. П.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 820/3406/16
Провадження № 2-а/644/55/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Онюшкіної О.В., позивача ОСОБА_1 , його представника Летючого В.П., представника відповідача Вельма І.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, третя особа - Харківський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач та його представник просять суд визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Просять зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 . Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», надавши необхідні документи, але листом від 14.06.2016 року № 1324/ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про рішення Комісії Міністерства оборони України про відмову в виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги. Також посилаються на те, що позивач проходив службу саме у Збройних Силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, а тому обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Представники відповідача проти позову заперечують (а.с.77-82) посилаючись на те, що на день звільнення з військової служби позивач проходив службу в Прикордонних військах КБД СРСР, у зв`язку з чим витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах, мають здійснюватися Державною прикордонною службою України. Також посилаються на те, що згідно з частиною 3 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, яка діяла на час первинного встановлення заявнику інвалідності, одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.
Представник Харківського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 22 квітня 1985 року по 16 травня 1987 року, приймав участь у бойових діях в складі діючої армії в Республіці Афганістан з 31.10.1985 року по 15.01.1987 року та з 30.01.1987 року по 11.04.1987 року у складі військової частини НОМЕР_1 . Вказані обставини підтверджуються довідкою Орджонікідзевського районного військового комісаріату м.Харкова, архівною довідкою, військовим квитком (а.с.12-17).
Згідно витягу з протоколу № 1019 від 23.04.2013 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 під час проходження військової служби мали місце множинне вогнепальне осколкова поранення, закрита черепно-мозкова травма-контузія головного мозку, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с.18).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК 10ААБ № 631094 від 04.07.2013 року - внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 з 25.06.2013 року вперше встановлена третя група інвалідності. Під час чергового огляду з 03.06.2014 року третя група інвалідності встановлена повторно. 16.06.2016 року встановлена друга група інвалідності на строк з 16.06.2016 року по 01.07.2018 року (а.с.19-21,23).
З урахуванням викладеного, позивач подав до Харківського обласного військового комісаріату заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», надавши необхідні документи.
Листом від 14.06.2016 року № 1324/ВСЗ (а.с.11) ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27.05.2016 року № 41 п. 8. У вказаному рішенні було зазначено про те, що рядового строкової служби в запасі ОСОБА_1 , документи якого надійшли з Харківського ОВК відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 за справою 3 820/1311/16, 16.05.1987 звільнено з військової служби та 25.06.2013 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААБ № 201661 від 18.08.2014). На день звільнення з військової служби заявник проходив службу в Прикордонних військах КБД СРСР. Згідно з пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 та частиною 6 статті 6-13 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Згідно зі статтею 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи. Витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах, мають здійснюватися Державною прикордонною службою України. Крім того, в поданих документах немає документа про обставини поранення та довідки органів МСЕК про встановлення інвалідності протягом 3-х місяців з дня звільнення з військової служби. Згідно з частиною 3 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, яка діяла на час первинного встановлення заявнику інвалідності, одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби».
Таким чином, своїм рішенням Комісія Міністерства оборони України відмовила позивачу в виплаті йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову, а тому суд позовні вимоги задовольняє виходячи із наступного.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно змісту ст.1-2 вказаного Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У відповідності з приписами п. 4 ч. 2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно п.п.12,13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р.:
«12. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
13. Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови».
Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року № 10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ» - прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п. п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року «Про військові формування на Україні», Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про правонаступництво України», органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Згідно п. 2 постанови Кабінету міністрів України від 02.01.1992 р. № 3 «Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України» з наступними змінами - Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР.
Тобто, Державний комітет у справах охорони державного кордону України (нині Державна прикордонна служба України) у 1992 році став правонаступником лише тієї частини прикордонних військ КДБ СРСР, що базувалась на території України.
Позивач же проходив службу в колишньому Управлінні військ прикордонного округу КДБ СРСР, до якого Державний комітет у справах охорони державного кордону України не мав і не міг мати жодного відношення.
Також, зважаючи, що позивач проходив службу саме у Збройних Силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 року № 975, - обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

При цьому суд також суд враховує, що довідка про підтвердження проходження військової служби позивачем від 14.07.2015 року № 51 видана безпосередньо Орджонікідзевським районним військовим комісаріатом м. Харкова Міністерства оборони України, а також засіданням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії.

Викладеним вище спростовуються посилання представників відповідача на те, що позивач має звертатись за отриманням одноразової грошової допомоги не до Міністерства оборони України, а до Державної прикордонної служби України.

На час встановлення позивачу ОСОБА_1 інвалідності вперше (25.06.2013 року), була чинною редакція ч. 6 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою не було передбачено право ОСОБА_1 , як колишнього військовослужбовця строкової служби, на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки для військовослужбовців строкової служби право на отримання такої допомоги у зв`язку з інвалідністю обмежувалось часом встановлення інвалідності лише в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Отже, одноразова грошова допомога йому не нараховувалась і не могла бути нарахована, оскільки не передбачалась законом.
За таких обставин право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, встановленою вперше з 25.06.2013 року, виникло лише з 01.01.2014 року на підставі п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 04.07.2012 року та у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Крім того, вже після 01.01.2014 року у зв`язку з пораненням, контузією і захворюваннями, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 16.06.2016 року (а.с.21).

Зважаючи на викладене, відповідач безпідставно відмовив позивачеві ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, а тому суд визнає бездіяльність відповідача протиправною.
З цих же підстав не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність у поданих документах довідки органів МСЕК про встановлення інвалідності протягом 3-з місяців з дня звільнення з військової служби.
Також суд враховує, що зміст витягу з протоколу № 1019 від 23.04.2013 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця беззаперечно свідчить про те, що поранення отримане позивачем у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, а тому ствердження відповідача про те, що в поданих документах немає документа про обставини поранення, - безпідставні.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд позовні вимоги задовольняє і визнає протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Для захисту прав позивача суд зобов`язує Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 11, 158-162, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, третя особа - Харківський обласний військовий комісаріат Міністерства Оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 року та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.
Суддя: