Справа № 161/19308/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Київ К/800/25890/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Кравцова О.В.
Єрьоміна А.В.,
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Волинської митниці Державної фіскальної служби на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року у справі №876/3375/16 (161/19308/15-а) за позовом ОСОБА_4 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та скасування постанови про порушення митних правил , -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби (далі Митниця) про визнання протиправними дій та скасування постанови про порушення митних правил №1536/20500/2015 від 04.11.2015 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, позов задоволено частково, визнано протиправними дії заступника начальника Митниці Терещука Ю.В. щодо винесення постанови у справі про порушення митних правил № 1536/20500/2015 від 04.11.2015 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми в розмірі 5943181,14грн. Скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 1536/20500/2015 від 04.11.2015 року щодо ОСОБА_4.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Митниця звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, приватним підприємством «Геліос-С» протягом 2014 року вивозився з митної території України товар «шкіри ВРХ мокросолені, необроблені, з волосяним покровом», у митному режимі «Експорт».

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем були підписані та надані органу доходів і зборів рахунки-фактури (інвойс) від 04.03.2014 року, 28.04.2014 року, 17.06.2014 року та 21.07.2014 року за його підписом, що відповідає ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України).

Відповідно до рахунків-фактури (інвойсів) отримувачем зазначена «Cotton & Textile Trading LTD» (SUITE 351,10 GREAT RUSSELL STREETLONDON WC1B 3BQ UNITED KINGDOM, а вантажоотримувачем зазначена Sevimlideri San. Ve Tic. LTD. Sti. IZMIR. Serbest Bolgesi Ardic Sok. №14 MENEMEN-IZMIR.TURKYE, вартість товару «шкіри ВРХ мокросолені, необроблені, з волосяним покровом» зазначена 1,40 USD за один кілограм.

Відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10 січня 2014 року, укладеного між ПП «Геліос-С» в особі ОСОБА_4 та Фірмою «Cotton & Textile Trading LTD», зазначено, що ПП «Геліос-С» зобов'язалося поставити Фірмі «Cotton & Textile Trading LTD» шкіри ВРХ мокросолені, необроблені, з волосяним покровом, стан призначення: Великобританія, Італія, Чехія, Іспанія, Германія, Португалія, Литва, Латвія, Словаків, Польща, Китай, Індія, Тайланд, Стан Євросоюза. Вартість товару зазначена, як 1,40 USD за один кілограм.

Також рахунки-фактури (інвойси) від 04.03.2014 року, 28.04.2014 року, 17.06.2014 року та 21.07.2014 року та зовнішньоекономічний договір (контракту) від 10 січня 2014 року разом з митною декларацією подавалися до Митного органу при оформленні супровідної документації на експорт товару.

Волинською митницею ДФС проведено перевірку законності вивезення з митної території України ПП «Геліос-С» товару «шкіри ВРХ мокросолені, необроблені, з волосяним покровом», у митному режимі «Експорт», протягом 2014 року.

За результатами аналізу митного оформлення товару протягом 2014 року за МД №205070000/2014/007155 від 04.03.2014 року, №205070000/2014/013395 від 28.04.2014 року, №205070000/2014/021408 від 17.06.2014 року, №205070000/2014/027289 від 21.07.2014 року, був зроблений висновок, що контракт який подається до митного оформлення в Україні не відповідає дійсності, а компанія-нерезидент «Cotton & Textile Trading LTD» (SUITE 351,10 GREAT RUSSELL STREETLONDON WC1B 3BQ UNITED KINGDOM) використовуються з метою приховування справжньої вартості товару, чим порушується митне законодавство України. Також встановлено, що під час митного оформлення по МД №205070000/2014/007155 від 04.03.2014 року для товару, що переміщувався транспортним засобом з реєстраційними номерами СЕ2979ВА/СЕ2525ХТ, заявлена вартість становить: 297875,44грн.; сплачене «вивізне мито»: 71490,11грн. = (297875,44грн. * 24%).

Згідно відповіді митних органів Туреччини митний орган зазначає:

- Invoice NR.157/1/HS від 04.03.2014 року фактична митна вартість товару 182688,00 USD = 1 825 491,57 грн. Необхідно сплатити «Вивізне мито»: 438117,97грн. = (1825491,57грн. * 24%). Недобори по сплаті «Вивізного мита» за МД №205070000/2014/007155 від 04.03.2014 року становлять: 366627,86грн. (438117,97грн. - 71490,11грн.). Під час митного оформлення по МД № 205070000/2014/013395 від 28.04.2014 року для товару, що переміщувався транспортним засобом з реєстраційними номерами СЕ8978АО/СЕ8811ХХ, заявлена вартість становить: 336211,95грн. сплачено «вивізне мито»: 80690,87грн. - (336211,95грн. * 24%);

- Invoice NR.167/1/HS від 28.04.2014 року фактична митна вартість товару 185130,00 USD = 2107372,00грн. Необхідно сплатити «вивізне мито»: 505769,28грн. = (2107372,00грн. * 24%), недобори по сплаті «Вивізного мита» за МД №205070000/2014/013395 від 28.04.2014 року становлять: 425078,41грн. (505769,28грн. - 80690,87грн.). Під час митного оформлення по МД №205070000/2014/021408 від 17.06.2014 року для товару, що переміщувався транспортним засобом з реєстраційними номерами СЕ8587АР/СЕ9997ХХ, заявлена вартість становить: 326495,98грн.; сплачено «вивізне мито»: 78359,04грн. = (326495,98грн. * 24%);

- Invoice NR.167/1/HS від 17.06.2014 року фактична митна вартість товару 180001,50 USD = 2114674,54грн. Необхідно сплатити «Вивізне мито»: 507521,89грн. = (2114674,54грн. * 24%). Недобори по сплаті «Вивізного мита» за МД №205070000/2014/021408 від 17.06.2014 року становлять: 429162,85грн. (507521,89грн. - 78359,04грн.). Під час митного оформлення по МД № 205070000/2014/027289 від 21.07.2014 року для товару, що переміщувався транспортним засобом з реєстраційними номерами СЕ9887АТ/СЕ1417ХТ, заявлена вартість становить: 328034,17грн.; сплачено «вивізне мито»: 78728,20грн. = (328034,17грн. * 24%);

- Invoice NR.179/1/HS від 21.07.2014 року фактична митна вартість товару 178278,10 USD = 2076780,48грн. Необхідно сплатити «вивізне мито»: 498427,31грн. = (2076780,48грн. * 24%). Недобори по сплаті «вивізного мита» за МД №205070000/2014/027289 від 21.07.2014 року становлять: 419699,11грн. (498427,31грн. - 78728,20грн.);

Постановою в справі про порушення митних правил за № 1536/20500/2015 від 04.11.2015 року, винесеної заступником начальника Митниці Терещуком Ю.В., ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України і накладено штраф у вигляді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 5136175,02грн.

У зазначеній постанові відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України, дії позивача, як посадової особи, яка на момент здійснення експортних відправлень перебувала на посаді директора ПП «Геліос-С», кваліфіковані за ст. 485 МК України, як дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, зменшення їх розміру, що призвело до ненадходження до державного бюджету платежів у вигляді несплати «Вивізного мита» за 2014 рік в сумі 1712058,34грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач дійшов до неправомірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно з ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.485 МК України порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Відповідач при оформленні супровідних документів на експорт товару за деклараціями, які використовує як докази скоєння правопорушення, не звертався до позивача як службової особи з вимогою надати додаткові документи, які передбачені ч.3 ст.53 МК України.

Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень. Таким чином у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Статтею 54 МК України визначені обов'язки посадових осіб митного органу в частині перевірки і контролю правильності визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визначає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до вимог ст. 55 цього Кодексу.

Позивачем як посадовою особою ПП «Геліос-С» виконані всі дії передбачені ст.ст. 51-55 МК України, адже письмового рішення щодо коригування митної вартості товару посадовими особами митниці не було прийнято.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Проте, в даному випадку постанова митного органу складена 04.11.2015 року, а ВМД подавались до відповідача 04.03.2014 року, 28.04.2014 року, 17.06.2014 року та 21.07.2014 року, а тому рішення відповідача не відповідає митному законодавству щодо строку притягнення до відповідальності.

Згідно з ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем надано докази обґрунтування митної вартості поставленого товару та отримання на рахунок позивача грошових поступлень, що підтверджують зарахування сум у вказаних розмірах на його рахунок, зазначених в митних деклараціях.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП та ст. 526 МК України справи про адміністративні правопорушення та порушення митних правил розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення її про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Однак відповідачем не було вчасно повідомлено позивача про місце і час розгляду справи про порушення митних правил, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем було винесено постанову з порушенням вимог вищезазначених статей законодавства України, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби - відхилити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: