Справа № 825/2340/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2017 року Чернігів Справа № 825/2340/16

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області Юшина Ігоря Володимировича

до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області

треті особи Головне управління Держгеокадастру у Чернігіській області

ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Чернігівської області Юшин Ігор Володимирович звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, третя особа 1. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, 2. ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Ф.) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 17.08.2011 № 473 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки історико-культурного призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною загальною площею 4 га пасовищ, вартістю 24 тис. грн., на території Киїнської сільської ради Чернігівського району.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що оскаржуване розпорядження є протиправним, оскільки відповідачем не дотримано положень Земельного кодексу України та Закону України "Про особисте селянське господарство" та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, площа якої в рази перевищує законодавчо визначену.

При цьому, наголосив, що завданнями законодавства, яке регулює питання надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, є раціональне та ефективне їх використання. Нераціональне використання земельної ділянки за призначенням призводить до погіршення її якості та властивостей в цілому, ставить під загрозу її подальше ефективне використання, забезпечення збереження та відтворення природної цінності.

Одним із принципів використання земельних ділянок є їх ефективне та оплатне використання.

Водночас, за даними податкового органу та сільських рад орендна плата за використання вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 не сплачується, оскільки у нього відсутні орендовані земельні ділянки, що свідчить про нераціональне використання земельних ділянок, оскільки бюджет не отримує значні суми коштів у вигляді орендної плати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належними чином, надав заяву у якій просив позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи здійснити без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належними чином, надав заяву у якій зазначив, що при вирішенні справи покладається на думку суду та просив суд врахувати вимоги п. 4 ст. 94 КАС України, а розгляд справи здійснити без його участі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву у якій просив позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи здійснити без його участі.

ОСОБА_1 у судове засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належними чином, надав заяву у якій позовні вимоги визнав, а розгляд справи просив здійснити без його участі.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на території Киїнської сільської ради Чернігівського району для ведення особистого селянського господарства, розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 17.08.2011 № 473 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки історико-культурного призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною загальною площею 4 га пасовищ на території Киїнської сільської ради Чернігівського району. Вартість земельної ділянки 24 тис. грн.

Дослідивши фактичні обставини даної справи та проаналізувавши зміст спірних правовідносин на момент їх виникнення, суд зазначає, що правові, організаційні, економічні та соціальні засади ведення особистого селянського господарства визначені Законом України «Про особисте селянське господарство».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використання майна особистого селянського господарства, у т.ч. й у сфері сільського зеленого туризму.

Як слідує з положень ст. 2 Закону України «Про особисте селянське господарство» відносини, повязані з веденням особистого селянського господарства, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Таким чином, з системного аналізу вищезазначених норм діючого законодавства вбачається, що питання надання земельних ділянок державної та комунальної власності для ведення особистого селянського господарства регулюється не тільки Земельним кодексом України, але і Законом України «Про особисте селянське господарство».

Саме вищевказаний Закон визначає та регулює особливості, підстави та порядок набуття прав на землю для ведення особистого селянського господарства.

Ведення особистого селянського господарства є однією з форм господарської діяльності громадян, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, які для задоволення особистих потреб здійснюють виробництво, переробку та споживання сільськогосподарської продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, наміру займатися веденням особистого селянського господарства ОСОБА_1 не мав, оскільки для цього необхідна матеріально-технічна база, яка у нього відсутня (сільськогосподарська техніка і ін.) (а.с. 20).

Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області накази про передачу в оренду ОСОБА_1 земельних ділянок не приймалися, відповідні договори оренди землі з ним не укладалися (а.с. 19).

За даними сільської ради та Чернігівської ОДПІ орендна плата за використання вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 не сплачується (а.с. 18, 21).

Для ведення особистого селянського господарства відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України передаються у власність і надаються в користування землі сільськогосподарського призначення - сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Статтею 33 Земельного кодексу України передбачено дві правові форми використання земель для ведення особистого селянського господарства (право власності та право оренди).

Земельне законодавство визначає максимальні розміри земельних ділянок, які можуть використовуватися для ведення особистого селянського господарства.

Зокрема, відповідно до ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовуються земельні ділянки розміром не більше 2 га, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Водночас розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства може бути збільшений у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та її успадкування членами особистого селянського господарства відповідно до закону.

Водночас, судом встановлено, що Чернігівською районною державною адміністрацією при прийнятті спірного розпорядження допущено порушення вимог земельного законодавства та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, площа якої в рази перевищує законодавчо визначену.

Таким чином, в порушення вимог земельного законодавства відповідачем фактично було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду спірної земельної ділянки у розмірі значно більшому ніж 2 га особі, яка не мала наміру займатися веденням особистого селянського господарства, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов заступника прокурора Чернігівської області Юшина Ігоря Володимировича підлягає задоволенню повністю, оскільки спірне розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області винесене не у межах та не у спосіб визначений чинним законодавством України, а отже є протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 17.08.2011 № 473 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки історико-культурного призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною загальною площею 4 га пасовищ вартістю 24 тис грн на території Киїнської сільської ради Чернігівського району.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О.Скалозуб