Справа № 686/13200/15-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишина С.Л.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" січня 2017 р. Справа № 686/13200/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від "25" жовтня 2016 р. про відмову розяснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про роз'яснення судового рішення, а саме ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 серпня 2016 року у справі за заявою Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, якою було задоволено заяву та встановлено спосіб і порядок виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 року № 686/13200/15-а шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_3 з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", у порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області своєю ухвалою від 25.10.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення судового рішення відмовив.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, та винести нову ухвалу, якою роз'яснити судове рішення, а саме: вказати розмір коштів, які повинна стягувати Державна Казначейська служба України.

Розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 року № 686/13200/15-а зобов'язано Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 суми недоотриманої заробітної плати за червень-грудень 2005 року та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків, розраховану відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, з врахуванням довідок місцевого військового суду Житомирського гарнізону № 418 та № 419 від 18.04.2008 року та аудиторського висновку №17 від 03.03.2015 року ПП Аудиторська фірма "Паритет".

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року у справі за заявою Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, задоволено вимоги заявника.

Встановлено спосіб і порядок виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 року № 686/13200/15-а шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_3 з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", у порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" .

У зв'язку з неможливістю виконання вищевказаного рішення Державною казначейською службою України ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій просив роз'яснити ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 31.08.2016 року а саме: зазначити, у якому розмірі повинна стягнути Державна казначейська служба України кошти на виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції покликався на те що рішення є чітким та зрозумілим , а тому роз'ясненню не підлягає.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, а також державного виконавця, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з приписів вказаної норми, підстави для роз'яснення судового рішення існують лише тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВАСУ №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року, зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко спів відповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання. Суди повинні враховувати, що рішення не повинно містити зайвої деталізації (викладення змісту ухвал суду про рух справи або ухвал, поставлених у судовому засіданні, іншої інформації тощо), яка не має правового значення для вирішення справи.

Зі змісту заяви про роз'яснення рішення суду вбачається, що заявник просить надати роз'яснення, у якому розмірі повинна стягнути Державна казначейська служба України кошти на виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника, що без зазначення у виконавчому листі цієї суми його виконання не є можливим відповідно до Закону України "Про гарантування держави щодо виконання судових рішень" .

Колегія суддів звертає увагу також на те, що судове рішення щодо позивача не виконується тривалий час.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 28 липня 2008 року справі № 2а-1157/08 позов ОСОБА_3 та інших про стягнення недоотриманої заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати задоволено та постановлено стягнути з держави в особі Міністерства фінансів України на користь позивачів, в тому числі і ОСОБА_3 загалом 476 987,90 грн., зобов'язано Державне казначейство України шляхом списання коштів перерахувати вказану суму на рахунок Державної судової адміністрації України для виплати позивачам.

Постановою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду № 22-а-13106/08/9104 від 02 квітня 2009 року вказана постанова суду першої інстанції скасована та прийнята нова постанова, якою зобов'язано Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 суму недоотриманої заробітної плати за червень-грудень 2005 року та компенсацію витрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків, розраховану відповідно до порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року яка набрала законної сили 02.04.2009 року.

Виконавчий лист № 2-а-1157 ОСОБА_3 був отриманий 30.07.2009 року, поданий до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби і постановою державного виконавця від 09.12.2009 року ВП № 16297402 було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа. На даний час в примусовому порядку виконавчий лист № 2-а-1157 не виконаний. Постановою державного виконавця від 05.08.2015 року виконавче провадження зупинено.

У постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 року №686/13200/15-а чітко зазначено, що Державна судова адміністрація зобов'язана виплатити позивачу кошти з урахуванням довідки місцевого військового суду Житомирського гарнізону № 418 та №419 від 18.04.2008 року (адміністративна справа № 2а-1157/08 т.1 а.с.32-33) та аудиторського висновку №17 від 03.03.2015 року ПП Аудиторська фірма "Паритет" (т.1 а.с.15-16).

З аудиторського висновку №17 від 03.03.2015 року ПП Аудиторська фірма "Паритет" вбачається, що нарахована сума грошового забезпечення позивача за час його перебування на посаді судді, в.о.заступника голови Військового місцевого суду Житомирського гарнізону м.Житомир з червня по грудень 2005 року включно підлягає до збільшення на суму 87 тис. 570 грн. 28 коп.

Розмір компенсації втрати частини доходів в зв'язку із порушенням строків їх виплати станом на січень 2015 року складав 236 тис. 406 грн. 40 коп.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву позивача про роз'яснення судового рішення, мав можливість дослідити ці обставини та роз'яснити, що на користь позивача до стягнення підлягає сума 323 тис. 976 грн. 68 коп. , яка включає в себе недоотриману суму заробітної плати за червень-грудень 2005 року в розмірі 87 тис. 570,28 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 236 тис. 406 ,40 грн., розраховану відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року станом на січень 2015 року.

Роз'яснення судового рішення у спосіб наведений вище не змінює суті судових рішень, ухвалених раніше, а натомість гарантує їх реальне виконання та забезпечує позивачу право на ефективний судовий захист.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 р. у справі Чахал (Chahal) проти Об'єднаного Королівства Європейський Суд з прав людини відзначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту усередині країни, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції і надавати відповідний судовий захист.

У справах "Яворовенко та інші проти України" (рішення від 17 липня 2014 року), "Філатова та інші проти України" (рішення від 31 липня 2014 року), Європейський Суд з прав людини, враховуючи усталену практику щодо розгляду справ стосовно невиконання рішень національних судів, встановив наявність порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а також порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тривалим невиконанням рішень, ухвалених на користь заявників, та відсутністю ефективного національного засобу юридичного захисту щодо такого невиконання.

У своїй постанові від 16 вересня 2015 року у справі 21-1465а15 Верховний суд України вказав, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Ухвала суду про зміну способу виконання судового рішення від 31 серпня 2016 року таким критеріям не відповідає, оскільки не гарантує виконання судового рішення, з цих підстав суд першої інстанції має роз'яснити своє судове рішення у відповідності до приписів ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є обґрунтованими, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про роз'яснення ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 31.08.2016.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від "25" жовтня 2016 р. скасувати справу повернути до того ж суду для вирішення питання про роз'яснення ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31серпня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна судова адміністрація України вул.Липська,18/5,м. Київ,01601

- ,