Справа № 310/7938/16-а
Суддя: Крамаренко А. І.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7938/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.,

при секретарі - Корнієнко Н.І.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Смирнової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в Бердянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

З 20.06.2009 року йому була призначена пенсія як державному службовцю в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Розпорядженням №153114 від 04.08.2016 року йому було доведено до відома, що оклад, з якого розраховано належну йому пенсію, Бердянським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області визначено станом на 31.05.2009 року у сумі 5876,46000 грн.

04.09.2016 року, відповідно до положень Постанови Правління пенсійного фонду України №18-6 від 12.10.2007 року, він звернувся до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з вимогою про здійснення перерахунку пенсії з часу звернення, та в подальшому проводити виплату пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, як таких, що враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу»

Листом від 18.08.2016 року Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь №117/Н-4 за результатами розгляду його звернення, у якій відмовлено у перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю законних підстав врахувати суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріалдьної допомоги на оздоровлення та індексації. Оскільки такі види, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація носять разовий характер та не передбачені ст. 33 ЗаконуУкраїни «Про державну службу», як як складові заробітної плати державного службовця, а сам факт утримання із суми матеріальної допомоги та індексації збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою включення її до складу заробітної плати державного службовця.

З таким рішенням Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови йому в перерахунку пенсії не згоден в повному обсязі, оскільки неврахування при обчисленні пенсії інших виплат, з яких сплачено страхові внески, призвело до неправильного розрахунку і нарахування йому пенсії, а відтак такі дії є протиправними.

Зазначає, що за змістом ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримувані особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Просив визнати дії Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови включення сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для перерахунку пенсії, яка призначена йому згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», протиправними; зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату йому, як державному службовцю з 1 серпня 2016 року відповідно до довідки про доходи №08-70-05-27/1066 від 21.10.2016 року, виданою Запорізькою митницею Державної фіскальної служби України, в розмірі 90 % сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування; зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% місячного заробітку начальника відділу Запорізької митниці ДФС відповідно до Постанову Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року «292 на підставі довідки про заробітну плату від 29.06.2016 року №08-70-05-37/675.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Смирнова Н.І. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити. Пояснила, що з 20.06.2009 року ОСОБА_1 призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

04.08.2016 року позивач звернувся до Управління із заявою згідно Закону України «Про звернення громадян» про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації як таких, що враховуються при розрахунку пенсії та з яких виплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування з 05.08.2016 року.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 для призначення (перерахунку) пенсій надається заява встановленого зразку з необхідними документами.

З відповідною заявою про перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати держслужбовцям та додаванням довідок позивач не звертався.

Крім того у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 08.12.2014 року №76-VІІІ з 01.01.2015 року зазнали зміни норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, а саме: згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, проте на дату звернення позивача умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям Кабінетом Міністрів України не визначено.

Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІ з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вказаної норми у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також, згідно постанови кабінету міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка застосовується з 01.12.2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року виключено, абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції - «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Виходячи з визначеного позивачем предмету спору постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року ( з урахуванням внесених змін) до спірних правовідносин не застосовується.

На момент виникнення спірних правовідносин у зв'язку з внесенням наведених змін у спеціальному законодавчому акті, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача - Законі України «Про державну службу», відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Отже, в даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у зв'язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працював позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

Крім того, згідно ст. 50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, премій та інших надбавок. Такі виплати, як індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб не включені до складової заробітної плати державного службовця.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 6 КАС України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20.06.2009 року по теперішній час перебуває на обліку в Бердянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію, яка була визначена йому в розмірі 90% від заробітку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно довідки Запорізької митниці ДФС від 29.06.2016 року №08-70-05-37/675, посадовий оклад начальника відділу Запорізької митниці ДФС з 01.05.2016 року становить 4308.00 грн.

11.07.2016 року позивач звернувся до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою щодо роз'яснення підстав не перерахунку його пенсії у зв'язку з підвищенням посадового окладу.

Листом №105/Н-4 від 14.07.2016 року відповідач відмовив позивачу у задоволені вказаної заяви, посилаючись на те, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу»№889-VІІІ від 10.12.2015 року, у якому передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців. Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону, втратив чинність Закон України «Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Згідно ст. 90 Закону пенсійне забезпечення державних службовців провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.08.2016 року позивач звернувся до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровляння та індексації заробітної плати, як таких, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування.

Листом №117/Н-4 від 18.08.2016 року відповідач відмовив позивачу у задоволені вище вказаної заяви, посилаючись на те, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону, втратив чинність Закон України «Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Згідно ст. 90 Закону пенсійне забезпечення державних службовців провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно 50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, премій та інших надбавок. Такі виплати, як індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб не включені до складової заробітної плати державного службовця.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії - 2009 рік), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати , на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сумм заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових оскладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Отже з зазначеного вище слідує, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державних службовців.

Також, у відповідності до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримувані особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії (Постанова Верховного Суду України від 03.06.2014 року по справі №21-134а14).

Розмір заробітку (доходу) позивача для обчислення пенсії, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу позивача Пенсійного фонду України.

Згідно Конституції України, що є основним законом держави і нормою прямої дії: права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакції: "умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд вважає, що зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Положення, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначається Кабінетом Міністрів України стосуються перерахунку пенсій призначених після набрання чинності Закону України №76-VІІІ.

Тому суд вважає, що скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (у редакції, чинній на час призначення пенсії).

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі N 21-348а13, від 17 грудня 2013 року у справі №21-445а13, від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а).

Верховний Суд України у постанові від 10 грудня 2013 року роз'яснив, що виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій певної категорії осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що державна служба покладає на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Таким чином, визначений законами України відповідно до положень Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту державних службовців, зумовлений особливістю службових обов'язків та певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїм сім'ям рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії державних службовців випливають з характеру покладених на них службових обов'язків у зв'язку з виконанням ними державних функцій.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України деякі преференції, встановлені спеціальними законами, є не пільгами, а є гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів.

Крім того, відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.08.2016 року виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки Запорізької митниці ДФС №08-70-05-27/1066 від 21.10.2016 року; та здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% місячного заробітку начальника відділу Запорізької митниці ДФС відповідно до Постанову Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 на підставі довідки про заробітну плату від 29.06.2016 року №08-70-05-37/675.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10-11, 71, 86, 94, 10, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови включення сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для перерахунку пенсії, яка призначена ОСОБА_1 згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», протиправними.

Зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як державному службовцю з 1 серпня 2016 року відповідно до довідки про доходи №08-70-05-27/1066 від 21.10.2016 року, виданою Запорізькою митницею Державної фіскальної служби України, в розмірі 90 % сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

Зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% місячного заробітку начальника відділу Запорізької митниці ДФС відповідно до Постанову Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 на підставі довідки про заробітну плату від 29.06.2016 року №08-70-05-37/675.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні постанови суду, можуть оскаржити постанову протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.І. Крамаренко