Справа № 815/6206/16
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6206/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської обласної державної адміністрації, Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення №70-к від 05.10.2015р., поновлення на посаді начальника управління комунального господарства та енергетики Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської ОДА та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.10.2015р. по 25.10.2016р.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2016р. вказаний адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 21.11.2016р. скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильних дій суду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не надано належної правової оцінки його доводам, що про порушення своїх прав щодо незаконного звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України позивач дізнався 21.10.2016р. при отриманні відповіді Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської ОДА на його запит від 10.10.2016р., з якої вбачалося, що фактично в Департаменті не мало місця скорочення штату працівників. До отримання вказаної відповіді йому не було відомо, що звільнення з посади відбулося з порушенням норм трудового законодавства.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, поважних причин неявки не повідомили, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Предметом спору є оскарження ОСОБА_1 наказу Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської ОДА №70-к від 05.10.2015р. про звільнення його з посади начальника управління комунального господарства та енергетики Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської ОДА, поновлення на вказаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Положеннями ч.1 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При зверненні в листопаді 2016 року з позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що строк звернення з позовом до суду про скасування наказу від 05.10.2015р. ним не пропущено, так як про незаконність звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України він дізнався 21.10.2016р. при отриманні наказу директора Департаменту від 07.07.2015р. та копії штатної чисельності працівників станом на 01.10.2016р.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки частиною 3 статті 99 КАС України початок перебігу місячного строку для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби пов'язується не тільки з днем, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а й з днем, коли особа повинна була дізнатися про таке порушення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду, в розумінні норм КАС України, визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», «Девеер проти України»).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Ні суду першої, ані суду апеляційної інстанції позивачем не надано доказів об'єктивної неможливості звернутися до відповідача з відповідним запитом щодо з'ясування питань, пов'язаних з його звільненням, відразу ж після отримання наказу про звільнення. Використання свого права щодо з'ясування наявності законних підстав для звільнення з посади більше аніж через рік з дня прийняття наказу про звільнення, на думку колегії суддів, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку звернення до суду, передбаченого ч.3 ст.99 КАС України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.11.2016р. апеляційний суд не вбачає.

Оскільки суддею першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків судді не спростовують, тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.