Справа № 385/925/15
Суддя: Терновенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 385/925/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2017 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області як адмінітративний в м. Благовіщенське в складі

головуючої-судді- Терновенко А.В

при секретарі- Рудь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайворонської міської ради про визнання рішення 44 сесії Гайворонської міської ради шостого скликання від 28 квітня 2015 року за №2592 "про розгляд заяви ОСОБА_1В." протиправним та скасуванння рішення зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Гайворонської міської ради Кіровоградської області, в якому зазначила, що у відповідності до рішення Гайворонської міської ради народних депутатів Кіровоградської області від 25.12.1997 року за №489, їй передано у приватну власність земельну ділянку, що розташована в м. Гайворон, по вул. Кірова, в даний період вулиця В.Стуса, 13/2, розміром 560 кв.м., в тому числі під будівлями 105 кв.м., цільове призначення якої - ведення особистого підсобного господарства. Данне рішення є чинним. В силу різних причин, протягом декількох років вона не мала можливості реалізувати надане їй право на отримання данної земельної ділянки у приватну власність. З заявою про надання дозволу на замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) вона звернулась до Гайворонської міської ради 06 квітня 2015 року, однак отримала відмову тому, що земельна ділянка прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належить до земель житлової та громадської забудови і може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування тільки об'єднанню власників будинку.

Вважає відмову міської ради незаконною, такою, що порушує надане їй самою ж міською радою право на безоплатне отримання у власність частину земельної ділянки.

В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали з вказанних у позові підстав та просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на ту обставину , що земельна ділянка , на яку претендує позивачка відноситься до земель житлової та громадської забудовита є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку, а тому не може передаватись у власність власникам окремих квартир.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивачка є власником квартири №4 в житловому будинку за адресою: Кіровоградська область м.Гайворон вул.Кірова 13/2 (на данний період вул.В.Стуса), що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради №1489 від 25 грудня 1997 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 розміром 560 ув.м., в тому числі під будівлями 105 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства ( а.с.10). ОСОБА_1 6 квітня 2015 року звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на замовлення технічної документаціїіз землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості)

Рішенням 44-ї сесії шостого скликання від 28 квітня 2015 року №2592 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для ведення особистого підсобного господарства - відмовлено, оскільки данна земельна ділянка є частиною прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належить до земель житлової та громадської забудови та може передаватись безоплатно у власність або надаватися у користування тільки об"єднанню власників багатоквартирного жилого будинку.(а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що основною підставою для відмови у наданні позивачці дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою стали положення ст. 42 Земельного кодексу України.

Частиною першою статті 19 Земельного кодексу України( 2768-14 ) визначено вичерпний перелік земель України за основнимцільовим призначенням та поділ їх на такі категорії, зокрема

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного

призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики,

оборони та іншого призначення.

Статтею 20 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) визначено,що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які уповноважені розпоряджатися земельними ділянками.

Однак суду докази про віднесення спірної земельної ділянки до категорії земель житлової та громадської забудови не надавалися. Як пояснила представник відповідача , таке рішення не приймалося та відповідач керується генеральним планом міста. Оскільки для огляду в судовому засіданні була надана лише графічна складова генерального плану , описова (книга генерального плану та брошура) не надавалась , суд вважає надану для огляду графічну частину недостатнім доказом вважати що статус спірної земельної ділянки відноситься до земель житлової та громадської забудови.Разом з тим, згідно п.п. 14.1.205 ст. 14 „Податкового кодексу України" від 02.12.2010 № 2755-УІ(в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) прибудинкова територія - територія навколо "багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і -належні до нього будівлі і споруди, та необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

У відповідності до положень ст.1 Закону України „Про об'єднання співв ласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 № 2866-ІІІ((в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) прибудинкова -територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і визначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Зважаючи на відсутність документу , що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою для обслуговування багатоквартирного будинку з визначенням меж , дану земельну ділянку не можна вважати прибудинковою територією.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином рішення відповідача щодо відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою прийнято не обґрунтовано та безпідставно, а отже підлягає скасуванню.

Однак суд суд вважає, що вимога позивача щодо зобов"язання відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документаціїіз землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого підсобного господарства за адресою м. Гайворон Кіровоградської області вул. Стуса 13/2 площею 560 кв.м. в тому числі під будівлями 105 кв.м. задоволенню не підлягає. Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_2 Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.

З урахуванням положення ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення;

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень .

Зазначена позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду від 05 березня 2015 року з справі № К/800/35996/14; від 12 листопада 2014 року у справі № К/800/57908/13; від 3 вересня 2014 у справі К/ 9991/62411/12; від 9 липня 2014 у справі № К/800/24191/14; від 23.07.2013 у справі № К/800/24673/13. При цьому суд не може прийняти відмову позивача від даної позовної вимоги оскільки вона заявлена в порушення вимог ст.112,137 КАС України.

Вирішуючи питання про судові витрати , керуючись ст.94 КАС України , суд вважає за необхідне стягнути судові витрати на користь позивача з відповідача пропорційно до задоволених вимог, що складає 6258,42 грн . При цьому суд враховує витрати за сплату судового збору в сумі 1477,69 грн., витрати пов"язані з правовою допомогою в сумі 5000 грн., витрати на прибуття в судове засідання в сумі 3446 грн.

Керуючись ст.ст. 19,20,42, 118, 120 Земельного кодексу України,ст.1 Закону України „Про об'єднання співв ласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 № 2866-ІІІ ,п.п. 14.1.205 ст. 14 „Податкового кодексу України" від 02.12.2010 № 2755-УІ ст.ст.17,158-163,167,186,254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Гайворонської міської ради про визнання рішення 44 сесії Гайворонської міської ради шостого скликання від 28 квітня 2015 року за №2592 "про розгляд заяви ОСОБА_1В." протиправним та скасуванння рішення зобов"язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення 44 сесії Гайворонської міської ради шостого скликання від 28 квітня 2015 року за №2592 "про розгляд заяви ОСОБА_1В."

Скасувати рішення 44 сесії Гайворонської міської ради шостого скликання від 28 квітня 2015 року за №2592 "про розгляд заяви ОСОБА_1В."

В частині позовних вимог щодо зобов"язання Гайворонської міської ради надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого підсобного господарства за адресою м. Гайворон Кіровоградсської області вул. Стуса 13/2 площею560 кв.м. в тому числі під будівлями 105 кв.м. -відмовити.

Стягнути з Гайворонської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 6258,42 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу її проголошення .

Суддя: ОСОБА_4