Справа № 695/3261/16-а
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3261/16-а
номер провадження 2-а/695/16/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 та

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Золотоніського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду з позовом до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач мотивує тим, що з 20.12.2003 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Золотоніському обєднаному управлінні Пенсійного Фонду України Черкаської області та з цього ж часу їй призначена пенсія у відповідності до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 80 % від суми заробітної плати.

21.09.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії державного службовця у звязку з підвищенням посадових окладів державним службовцям. Відповідач листом від 23.09.2016 року відмовив у проведенні перерахунку у звязку з відсутністю законодавчих підстав так як Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІ не передбачено перерахунку пенсій.

Вказану відмову відповідача позивач вважає неправомірною оскільки вважає, що вона має право на перерахунок пенсії , адже їй пенсія призначалася відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, а тому звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідач по справі позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, не визнав та подав письмове заперечення, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тим, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІ (далі Закон №889-VІІ), за яким Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) втратив чинність, відповідно втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ, яка визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців. А тому, враховуючи приписи ст. 90 Закону №889-VІІ та вимоги ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити в задоволені позову та надав пояснення аналогічні поясненням, викладеним у запереченні відповідача від 15.11.2016 року.

Заслухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з копією наказу від 19.12.2003 року, виданого Золотоніським відділенням Державного казначейства № 55/ОС ОСОБА_3 звільнено з посади заступника начальника відділу звітності державного та місцевого бюджетів з 19.12.2003 року у звязку з досягненням граничного віку проходження державної служби, на підставі п. 3 ст. 30 ЗУ «Про державну службу».

Як вбачається із матеріалів справи та визнано відповідачем по справі ОСОБА_3 перебуває на обліку в Золотоніському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області з 20.12.2003 року і одержує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до копії листа УПФУ в Золотоніському районі №7222/04 від 23.09.2016 року, ОСОБА_3 було відмовлено у перерахунку пенсії державного службовця у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям у звязку з тим, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІ, за яким Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ втратив чинність, відповідно втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ яка визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дійсно статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) було передбачено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок проведення перерахунку пенсій у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям було визначено пунктом 4 постанови КМ України від 31.05.2000 №865.

Так, у п. 4 Постанови № 865 було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у звязку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено субєктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту прийнято не було.

Оскільки чинним законодавством України (Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII ) скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у звязку з підвищенням окладів з 01.01.2015, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав у відповідача для перерахунку пенсії позивачу не має.

При цьому, суд зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Згідно вимог статті 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" лише Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, норми законодавства, щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визнані неконституційними, а тому посилання позивача на те, що нова редакція Закону України "Про державну службу" суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг його прав, а тому не повинна застосовуватися при вирішенні питання про перерахунок пенсії, є безпідставними.

Окрім того, у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011, Конституційний суд України зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до п. 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України ( 254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011 ) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 25 січня 2012 року за №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Отже, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного розподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Окрім того, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII.

Згідно п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком пенсії втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ, якою і було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців, а за новим Законом України «Про державну службу» не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів.

Такої ж правової позиції при розгляді подібних спорів дотримується і Вищий адміністративний суд України, що стверджується відповідними ухвалами №К/800/27709/16 від 29.11.2016 року, №К/800/35520/16 від 22.12.2016 року, №К/800/109/17 від 10.01.2017 року, №К/800/36534/16 від 11.01.2017 року, №К/800/36683/16 від 12.01.2017 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 2, 9, 71, 72, 94, 100,

ст. ст. 159, 162, 163, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову до Золотоніського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст постанови виготовлено та підписано головуючим суддею 25 січня 2017 року