Справа № 385/1409/16-а(2-а/385/44/16)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2017 рокусправа № 385/1409/16-а(2-а/385/44/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2016 року у справі № 385/1409/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо зменшення розміру пенсії, встановленої на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2010 року;

- зобов'язати Відповідача здійснювати виплату пенсії у розмірі визначеному на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2010 року станом на 31.10.2011 року та провести відповідні перерахунки за минулий час починаючи з 01.05.2016 року та утриматися від зменшення її розміру;

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що умови призначення, обчислення, перерахунку пенсії можуть бути змінені чинним законодавством, але у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшився, то пенсія підлягає виплаті в раніше встановленому розмірі.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2016 року в задоволені адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У вересні 2016 року Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про проведення перерахунку його пенсії у розмірі, визначеному на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2010 року.

Листом від 07.10.2016 року №27/Г-11, управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області в задоволені заяви Позивача було відмовлено.

Зазначена відмова була обґрунтована тим, що відсутні підстави для застосування іншого порядку визначення розміру пенсій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ніж той, який встановлено постановами Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №754 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не відповідають вимогам чинного законодавства та є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня до 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період (стаття 96 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного Кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цьому Кодексу та Закону про Державний Бюджет України.

Відповідно до вимог п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В свою чергу, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок № 1210 від 23.11.2011 року).

Згідно п.11 Порядку № 1210 від 23.11.2011 року, Мінімальний розмір пенсії становить:для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: I групи інвалідності - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; II групи інвалідності - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; III групи інвалідності - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.13 Порядку № 1210 від 23.11.2011 року, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 1:з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; інвалідам II групи - 379,6 гривні; інвалідам III групи - 284,7 гривні.

Між тим, приписами п.12 Порядку № 1210 від 23.11.2011 року визначено, що у разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 285 відсотків, II групи - 255 відсотків, III групи - 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 2016 році здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року, та для інвалідів - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ групи не може становити менше 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як свідчать встановлені обставини справи, Позивач є інвалідом ІІІ групи І категорії, у зв'язку з чим розмір його пенсійних виплат має становити 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки загальний розмір пенсійних виплат відповідно до встановленої інвалідності є меншим від мінімально встановленої суми.

Також, як було встановлено судом, починаючи з травня 2016 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив 1330.00 грн., у зв'язку з чим належна сума до виплати для інвалідів ІІІ групи становить 2542.50 грн. (1330.00*225%).

В свою чергу, як вбачається з довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, починаючи з травня 2016 року Позивач отримує пенсійні виплати у загальному розмірі 2542.50 грн., що відповідає приписам чинного законодавства.

Отже, з зазначеного вбачається, що пенсійний орган у 2016 році здійснював належне нарахуванню Позивачу пенсійних виплат, встановлених приписами постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Що стосується посилань Позивача на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2010 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.08.2010 року, якими пенсійний орган було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії та за якими, на думку Позивача, має визначатись розмір його пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаними судовими рішеннями, питання призначення пенсії позивачу у певному розмірі або встановлення певного розміру пенсії судом не вирішувалось, а було вирішено тільки питання щодо проведення перерахунку його пенсії з 01.08.2008 року.

Окрім того, щодо посилань Позивача на необхідність збереження рівня його пенсії, встановленої на виконання судового рішення та неможливості її зменшення, оскільки такі дії мають наслідком звуження його соціальних прав, суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що суд першої інстанції при вирішенні справи по суті дійшов хибного висновку щодо можливості застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №745, оскільки приписи вказаної постанови втратили чинність з 01.01.2012 року, що в свою чергу свідчить про неможливість їх застосування до спірних правовідносин.

Поряд з цим, згідно ч.2 ст.200 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2016 року скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 200 ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2016 року у справі № 385/1409/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова