Справа № 2-а-173/11
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2011-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11.01.2011 Справа № 2-а-173/2011 р.
ПОСТАНОВА

іменем України

11 січня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді - Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними. зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва. Просила визнати дії відповідача в частині не нарахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та стягнути щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2007р.- 2010р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва позов в частині вимог за період 2008р. - 2009р. залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач - пенсіонер за віком та має статус "дитини війни" у відповідності до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30%, однак відповідач, сплачуючи надбавку у меншому розмірі, необґрунтовано відмовляє у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що дію ст. 6 вище вказаного Закону раніше було зупинено, не забезпечується державою фінансування на ці витрати, не визначено в законодавчому порядку розмір мінімальної пенсії за віком, який необхідно застосувати для обчислення пенсії позивачу відповідно до вказаного закону.

Згідно ч. 2 ст.3, ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 70 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік" Кабанету Міністрів України надане право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є ромір мінімальної заробітної плати.

Відповідно її дія не пощирюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат, згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни", залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни, підвищення до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.2009 року пункти 8 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 "Деякі питання соціального захситу окремих категорій громадян", відповідно до якої запроваджено обчислення та сплату допомоги у меншому, ніж передбачено законом, розмірі, визнано незаконними.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2009 року є обовязковою до виконання на території України, остаточною, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані незаконними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші првові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, встрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно частини 2 статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду на вищенаведене та тієї оставини, що суду відповідачаем не надано доказів щодо законності своїх дій в частині відмови нарахування та виплати, у еобхідному розмірі, доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком з 01.01.2010 року до 01.12.2010 року, з урахуванням встановленого законождавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

На підставі ст. 99 КАС України, для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк - шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позову.

Тобто позивачем пропущений строк звернення до суду в період з 01.01.2010 р. по 01.05.2010 р., суд не вбачає підстав для відновлення пропущеного строку, оскільки не надано доказів поважності причини пропущення строку.

Керуючись ст. 3, 6, 11 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 3, 8, 22, 56, 58 Конституції України, ст.ст. 71, 160, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за період з 01.05.2010 року до 01.12.2010 року.

В задовленні іншої частини позовних вімог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: