Справа № 820/4995/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2017 р. № 820/4995/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Хмельницького І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської місцевої прокуратури № 5 про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської місцевої прокуратури № 5 , в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині порушення ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" при проведенні перевірки за зверненням від 14.06.2016 ОСОБА_1 без участі заявника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, в порушення ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" було проведено перевірку за його зверненням без його участі, хоча він чітко зазначав про бажання особистої присутності .

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що в силу приписів ст.12 Закону України "Про звернення громадян", дія цього закону не поширюється на порядок розгляду заяви позивача, оскільки така фактично подана ним в порядку КПК України.

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 підтримав позовну заяву, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Хмельницький І.В. проти позову заперечував, з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, проси у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 по справі № 641/4214/16-к було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції Озар В.Г, яке погоджене з прокурором Комінтернівського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 Сидоренко С.В. про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1, станом на 17.05.2016, із забороною її відчуження ( а.с.21-24). Проте, в подальшому, ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 по справі № 641/4214/16-к було задоволено клопотання ОСОБА_1 та скасовано арешт вказаної квартири.

З матеріалів справи встановлено, що 14.06.2016 позивачем було подано скаргу до Прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні № 0000265 в якій заявник просив надати оцінку дій слідчого при зверненні до суду із клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1, надати оцінку дій процесуального керівника при зверненні слідчого до суду із клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1, надати оцінку дій прокурора при вирішенні питання погодження клопотання слідчого до суду про арешт згаданої нерухомості, перевірку вказаних фактів проводити у присутності заявника (а.с.6-7).

Звернення позивача було направлено Прокуратурою Харківської області за належністю для організації розгляду та прийнятті відповідного рішення до Харківської місцевої прокуратури № 5 ( а.с.8).

Судом встановлено, що відповідачем скаргу позивача було отримано 16.06.2016 та надано відповідь від 21.06.16 № 04-32-324-16 про відсутність підстав притягнення посадових осіб до відповідальності та роз'яснено, що, відповідно до вимог ст.ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченого ст.ст. 318-380 КПК України ( а.с.9).

У судовому засіданні не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000265 має статус свідка, а також третьої особи - власника майна.

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що , на думку позивача, відповідачем, в порушення вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", перевірку обставин викладених у скарзі, було проведено за відсутності скаржника, чим вчинено протиправну бездіяльність.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" унормовано обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи ( ч.1 ст.19 Закону України "Про звернення громадян").

Поряд з цим, в силу приписів ст.12 Закону України "Про звернення громадян", дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Статтями 303-307 КПК України унормовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Досліджуючи під час розгляду справи скаргу ОСОБА_1, суд зазначає, що з її змісту вбачається, що заявником поставлено питання щодо того, чи було дотримано слідчим, процесуальним керівником та прокурором норми ст.ст. 170-173 КПК України при зверненні до суду із клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, суд зазначає, що скарга позивача подана ним не в порядку Закону України "Про звернення громадян", а в порядку КПК України. Крім того, зазначена скарга не містить в собі жодного посилання на приписи Закону України "Про звернення громадян".

При цьому, враховуючи, що в рамках кримінального провадження № 0000265 наразі триває досудове розслідування, вказана скарга позивача, в силу норм ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Дослідивши зміст листа від 21.06.2016 № 04-32-324-16 заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, суд зазначає, що відповідачем було розглянуто скаргу ОСОБА_1 також в рамках КПК України, заявнику надано відповідь по суті поставлених питань з зазначенням, що слідчий та процесуальний керівник діяли в межах, встановлених чинним законодавством, у зв'язку з чим, підстави для їх притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні. Також, вказаною відповіддю роз'яснено додатково порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора до слідчого судді місцевого суду.

Поряд з цим, враховуючи статус ОСОБА_1 як свідка у згаданому кримінальному провадженні, та, беручи до уваги, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 по справі № 641/4214/16-к було скасовано арешт квартири, суд зазначає, що фактично питання законності дій слідчого та прокурора у кримінальному провадженні вже було предметом розгляду у слідчого судді, який, згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні.

Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 по справі № 641/4214/16-к , якою було скасовано арешт квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1, фактично порушені права ОСОБА_1, як володільця вказаного майна, зазначеним судовим рішенням було поновлено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки норми Закону України "Про звернення громадян", не поширюються на спірні правовідносини щодо розгляду скарги позивача, поданої в порядку КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської місцевої прокуратури № 5 про визнання протиправною бездіяльності - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2017.

Суддя Мар'єнко Л.М.