Справа № 810/2783/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м.Київ 810/2783/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.12.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що спірним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 нараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 193060,28 грн. на підставі висновку контролюючого органу про неподання позивачем податкової декларації про майновий стан за 2013 рік, нездійснення декларування позивачем додаткового блага у розмірі 909868,37 грн. та несплати ним податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання ТОВ «Кей-колект» боргу в сумі 909 868,37 грн.

Однак, позивач зазначає, що під час перевірки відповідачем не були встановлені відомості про розмір коштів, які позивач сплатив банку з урахуванням таких складових, як тіло кредиту, відсотки, пеня, штрафні санкції та за відсутності відомостей про те, що сума 909 868,37 грн. анульованого боргу є основним зобов'язанням, неможливо дійти висновку, що це є додатковим благом. Позивач зауважив, що проценти, нараховані за користування кредитом, та пеня, які в подальшому анульовані кредитором, не є доходом платника податків.

Також позивач повідомив, що в рамках виконавчого провадження ВП №28760251 ним було добровільно сплачено на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСімббанк" у повному обсязі заборгованість за відповідним кредитним договором, яка становить 996869,68 грн., що стало підставою для винесення постанови від 22.08.2013 про закриття вказаного виконавчого провадження.

На думку позивача, вказане свідчить про безпідставність прийняття ТОВ "Кей-Колект" рішення про анулювання (прощення) ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №0 від 06.12.2006, та, відповідно, про протиправність прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки станом на 23.08.2013 будь-яка заборгованість за вказаним договором була відсутня.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що на запит контролюючого органу на адресу Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" від 16.03.2015 №1473-16694, в якому зазначено про достовірність даних щодо суми виплачених (нарахованих) на користь ОСОБА_1 доходів у сумі 909868,37 грн. як додаткове благо у вигляді суми анульованої кредитної заборгованості за кредитним договором №0 від 06.12.2006, що відображено у податковому розрахунку форми 1ДФ за ІІІ квартал 2013 року за ознакою доходу "126".

У зв'язку з цим, відповідач вважає, що позивач був зобов'язаний подати податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, вказавши зазначену суму в якості суми доходу у вигляді додаткового блага, та, відповідно, сплатити суму податку на доходи фізичних осіб, нарахованого на вказану суму коштів, який становить 154448,22 грн.

Оскільки позивач, всупереч приписам п.49.1, п.49.2, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 та пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, вказаних дій не вчинив, наведене стало підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, яке, на думку відповідача, є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

18.11.2016 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Колект" надійшов супровідний лист вих.№135-22627 від 14.11.2016 (вх.№17386/16 від 18.11.2016), до якого долучено документи по справі, які були прийнятті судом.

До Київського окружного адміністративного суду від представника позивача надішли додаткові пояснення по справі №810/2783/16 б/н від 23.11.2016 (вх.№17473/16 від 24.11.2016), до яких долучені документи по справі, які були прийняті судом. Присутній у судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження. Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти вказаного клопотання не заперечував.

Розглянувши вказане клопотання представника позивача, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для його задоволення.

У зв'язку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Частиною 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 №1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

З 23.11.2015 по 27.11.2015 Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого додаткового блага фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої було складено акт №1963/17-3/НОМЕР_1 від 04.12.2015.

Як вбачається з акта, перевіркою були виявлені порушення вимог п.49.1, п.49.2, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 та пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 , п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: ОСОБА_1 не було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік, не задекларовано отриману суму додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором, на загальну суму 909868,37 грн. та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу у сумі 154448,22 грн.

Так, контролюючий орган зазначив, що Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, у зв'язку з перевіркою відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів у 2013 році фізичній особі ОСОБА_1, було направлено на адресу ТОВ "Кей-Колект" запит від 26.02.2015 №1156/10/17-01-44/309 щодо надання інформації та документального підтвердження отримання доходу зазначеною фізичною особою протягом 2013 року.

У листі від 16.03.2015 №1473-16694 ТОВ "Кей-Колект" було підтверджено достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів на користь ОСОБА_1 у сумі 909868,37 грн., як додаткового блага у вигляді суми анульованої кредитної заборгованості.

В акті перевірки вказано про те, що відповідно до отриманих документів від ТОВ "Кей-Колект" анулювання позивачу кредитної заборгованості було здійснено на підставі рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості від 21.08.2013 за кредитним договором №0 від 06.12.2006.

Контролюючим органом зауважено, що він звертався до позивача з письмовим запитом №145/А/17-01-46/270 від 17.02.2015 щодо подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, у зв'язку з отримання доходу, що підлягає обов'язковому декларуванню. Проте, позивач до контролюючого органу не з'явився, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік не подав та, відповідно, не задекларував отримані доходи у вигляді додаткового блага.

На підставі цього відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було задекларовано отриманий у ІІІ кварталі 2013 року дохід у вигляді додаткового блага на загальну суму 909868,37 грн. та, відповідно, не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1720,50 грн. за ставкою 15 % та у сумі 152727,72 грн. за ставкою 17 %, що в сукупності складає 154448,22 грн.

На підставі акта перевірки Вишгородською ОДПІ ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2015, яким позивачу донараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, які сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 193060,28 грн., у тому числі податкове зобов'язання на суму 154448,22 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 38612,06 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. Пунктом 164.1 ст.164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації (пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Отже, до складу оподатковуваного доходу фізичної особи належить, зокрема, сума заборгованості фізичної особи, яка була прощена (анульована) йому на підставі відповідного рішення кредитора. Відповідна сума заборгованості розцінюється в якості додаткового блага фізичної особи, а тому, відповідно, вона підлягає оподаткуванню податком на прибуток на доходи фізичних осіб.

Судом встановлено, що заочним рішенням Подільського районного суду в м. Києві від 14.06.2011 у справі №2-685/11р було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 124951,30 доларів США (сто двадцять чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят один долар тридцять центів), що за курсом НБУ станом на 22.12.2010 становить 995049,68 грн. (дев'ятсот дев'яносто п'ять тисяч сорок дев'ять гривень шістдесят вісім копійок).

На виконання вказаного рішення 03.08.11 Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі №2-685/11р.

На підставі вказаного виконавчого листа Відділом державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції було відкрито провадження №28760251.

В подальшому, 12.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (Фактор) було укладено договір факторингу №1, за умовами якого клієнт зобов'язався передати у власність фактору, а фактор - прийняти право вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.1.2 договору обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у Додатку 1 до цього договору.

Згідно з п.1.4 договору одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта з усіма договорами забезпечення.

Пунктом 1.5 договору встановлено, що передання прав клієнта за договором забезпечення, що були посвідчені нотаріально, відбувається на підставі окремого договору, що укладається сторонами одночасно з укладенням цього договору і підлягає нотаріальному посвідченню.

Права вимоги переходять від клієнта до фактора у дату відступлення, після чого фактор одержує право вимагати від боржників і гарантів виконання усіх зобов'язань за первинними договорами і договорами забезпечення (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору відступленні прав вимоги засвідчується складанням сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з додатком 2 до цього договору. Акт приймання-передачі прав вимоги складається сторонами виключно після одержання клієнтом суми фінансування.

Згідно з п.3.4 договору будь-які грошові суми, отримані клієнтом в рахунок погашення заборгованості за первинними договорами і договорами забезпечення після дати відступлення, вважаються такими, що належать фактору і клієнт зобов'язаний перерахувати такі грошові суми фактору або на його користь не пізніше 15 робочих днів з дня отримання таких грошових коштів, якщо це не суперечить законодавству.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що після дати відступлення клієнт зобов'язаний передати фактору за першою його вимогою у розумний строк усю наявну документацію щодо відповідного права вимоги.

За умовами п.10.1 договору цей договір набуває чинності з дня його укладення і діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань за цим договором.

Відповідно до Виписки з Додатку №1 до договору факторингу №1 від 12.12.2011 "Перелік первинних документів" одним із первинних договорів є кредитний договір №0 від 06.12.2006, за яким боржником є ОСОБА_1.

12.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (Цесіонарій) було укладено договір відступлення прав вимоги за реєстраційним №5207-5208, за умовами якого цемент зобов'язався передати цесіонарію, а цесіонарій прийняти права вимоги за договором іпотеки, який зазначений в Додатку до договору.

Відповідно до п.1.2 договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступленні права вимоги, включаючи: всі права іпотекодержателя, що передбачені умовами іпотечних договорів; право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до іпотечних договорів.

Згідно з п. 2.1 договору права вимоги за іпотечними договорами вважаються переданими з моменту переходу від цедента до цесіонарія прав вимоги, що є предметом договору факторингу, і відповідно до договору факторингу.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що з моменту передачі (відступлення) права вимоги за іпотечними договорами цесіонарій замінює цедента у правовідносинах, які склались між ним і іпотекодавцями за іпотечними договорами.

Відповідно до п.3.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення.

Відповідно до виписки до додатку №1 до договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 12.12.2012, право вимоги ТОВ "Кей-Колект" виникло за наступними договорами: кредитний договір №0 від 13.12.2006 як первинний договір та договір іпотеки від 13.12.2006, які були укладені між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк".

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" листом №083-11555 від 23.08.2013 повідомило ОСОБА_1 про анулювання кредитної заборгованості позивача, яка виникла за кредитним договором № від 06.12.2006 та становить 113833 дол. США 15 центів, що за курсом НБУ станом на 21.08.2013 складає 909868,37 грн.

При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" було подано до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і утриманого з них податку, за ІІІ квартал 2013 року від 17.10.2013, з якого вбачається, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) було нараховано та виплачено дохід у сумі 909868,37 грн.

Водночас, позивав, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що у нього не виникло обов'язку щодо подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік з зазначенням суми доходу у розмірі 909868,37 грн. та щодо сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 154448,22 грн., оскільки ним було добровільно сплачено Акціонерному Комерційному банку "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 13.12.2006.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22.08.2013 Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції із заявою про закінчення виконавчого провадження №144-86 від 06.10.2011, у якій вказана юридична особа вказала, що боржником в повному обсязі виконані свої грошові зобов'язання перед банком, а саме: сплачено суму основного боргу та понесені судові витрати. У зв'язку з цим стягувач просив закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-685, виданого Подільським районним судом м. Києва та зняти арешт з всього майна боржника, яке належить йому на праві власності.

На підставі вказаної заяви головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Мовчун Тетяною Сергіївною було прийнято постанову від 23.08.2013, якою закінчено виконавче провадження №28760251, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що станом на 22.08.2013 (дата звернення ПАТ "УкрСиббанк" із заявою до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження) ОСОБА_1 було погашено кредиторську заборгованість за кредитним договором №0 від 13.12.2006 у розмірі 996869,68 грн., стягнуту за судовим рішенням.

На думку суду, вказане свідчить про те, що повідомлення про анулювання боргу вих. №083-11555 від 23.08.2013 та лист вих.№143-16694 від 16.03.2015 містить недостовірну інформацію, оскільки при прийнятті цих документів ТОВ "Кей-Колект" не було враховано, що ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №ВП №28760251 було сплачено заборгованість за кредитним договором у розмірі 996869,68 грн.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується відсутність у позивача кредиторської заборгованості, суд дійшов висновку про безпідставність прийняття ТОВ "Кей-Колект" рішення про її анулювання.

Будь-яких пояснень або доказів, які б спростовували вищезазначене відповідачем не наведено.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності викладеного в акті перевірки висновку про виникнення у позивача об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб у вигляді додаткового блага, отриманого ним внаслідок прощення (анулювання) кредитором за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту) платника податку, у зв'язку з чим донарахування відповідачем сум податкових зобов'язань суд вважає протиправними.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1930 грн. 60 коп. підлягає стягненню на його користь з Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 17.12.2015 №.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1930 (одна тисяча дев'ятсот тридцять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, проспект Шевченка, 1а, ідентифікаційний код 39466569).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення.У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.