Справа № 640/17521/16-а
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харків ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

10.11.2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №2 УПП у м. Харків ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. 13 жовтня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Харків ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 106244, якою на позивапча було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Позивач вказує, що накладаючи стягнення інспектор поліції вважав, що вона здійснила проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п. 8.7.3 (є) ПДР України, з чим позивач не погоджується та зазначає, що 13 жовтня 2016 року близько 23 год. 20 хв. вона керуючи транспортним засобом Меrsedes-benz GLE, д/н АЕ 7777ЕВ рухаючись по вул. Полтавський шлях, під'їхала до світлофора коли на ньому горів сигнал зеленого кольору, а в момент початку перетину перехрестя по вул. Полтавський шлях та вул. П. Болбочана він почав миготіти. Після перетину перехрестя її зупинив інспектор поліції та повідомив про вчинене на його думку правопорушення, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора. Під час складання постанови, інспектор поліції не надав жодного доказу який би підтверджував обвинувачення в порушенні позивачем правил дорожнього руху. Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія АР №106244 від 13.10.2016 року винесена з ігноруванням процедури розгляду щодо всебічності, повноти і об'єктивності розгляду справи, вимог ст. 268 КУпАП та відповідачем, на її думку, не дотримано процедури розгляду справи, не роз'яснено в повному обсязі прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не досліджено всіх обставин справи та не перевірено їх доказами, не надано доказам належної оцінки, що у підсумку призвело до необгрунтованого притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання з'явилася, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи неодноразово сповіщений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР2 №106244 від 13.10.2016 року о 23 год. 25 хв. у м. Харкові по вул. Полтавський шлях водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Меrsedes-benz GLE, д/н АЕ 7777ЕВ, рухалася на забороняючий знак світлофору, чим порушила п. 8.7.3 (є) ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. /а.с.6/

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить доказів, які мають важливе значення для визначення винності позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки відповідач до суду не з'явився, доказів на спростування фактів, викладених у позовній заяві не надав, суд на підставі ч.6 ст. 71 КАС України вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що постанова серії АР2 №106244 від 13.10.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності до суду не надані. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 122, 222, 245, 247, 251, 255, 258 КУпАП, п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харків ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР2 №106244 від 13.10.2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень згідно ч. 2 ст. 122 КупАП, провадження по справі - закрити.

Постанова набуває законної чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя -