Справа № 359/7957/16-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/50/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року о 16 годині 25 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту Патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд : визнати протиправним дії інспектора патрульної поліції 2 роти УПП в м. Борисполі лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДР 121439 від 04.10.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 04.10.2016 інспектором патрульної поліції 2 роти управління патрульної поліції у м. Борисполі ОСОБА_2 було складено постанову про адміністративне правопорушення Серії ДР № 121439. Зі змісту постанови 04.10.2016 о 10 годин 37 хвилин в м. Борисполі на перехресті вулиць Лютнева Головатого, водій, керуючи транспортним, наближаючись до регульованого пішохідного переходу, на якому знаходиться пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинившись надати дорогу пішоходам, чим порушив п. п. 18.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що дії відповідача є протиправними, а постанова про адміністративне правопорушення Серії ДР № 121439 від 04.10.2016 підлягає скасуванню, оскільки правила дорожнього руху він не порушував. Так позивач вказує, що 04.10.2016 він на автомобілі Тойота «РАВ-4» д.н.з. НОМЕР_1 підїхав до газетного кіоску, розташованого на вул. Лютневій в м. Борисполі, з ним також були його дружина та малолітня донька, яких він підвозив до дитячої поліклініки на вул. Гоголя, 1 в м.Борисполі. Купивши пресу, він відїхав від газетного кіоску із швидкістю 10-15 км/годину, підїхав до перехрестя вулиць Лютнева-Головатого, де горіло червоне світло світлофора та зупинився перед пішохідним переходом. В цей час до пішохідного переходу підійшла жінка з двома дітьми, яка спочатку зупинилася, а побачивши, що він її пропускає, почала рух справа на ліво. Після того як вона перейшла дорогу він почав рух зліва направо та поїхав до поліклініки. Близько 10.34 він підїхав до поліклініки, його дружина пішла в приміщення поліклініки, а вони з донькою залишились в автомобілі. В цей час із стоянки виїжджав автомобіль, і він хотів припаркувати свою машину на вільне місце, проте позаду його транспортний засіб заблокував поліцейський автомобіль, звідки вискочив поліцейський та підійшла поліцейська та почали на підвищених тонах вимагати документи, при цьому нічого не пояснювали причину такої поведінки та лише потім пояснили, що нібито він порушив правила проїзду пішохідних переходів, проте на його заперечення поліція не реагувала. Через деякий час підїхали інші поліцейські і відповідач склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач також зазначає, що з постановою позивач не погоджується, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, будь-яких яких належних та допустимих доказів відповідачем не зазначено та не надано.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор 2 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в повному обсязі. Відповідач також пояснив, він за вказівкою чергового поліції приїхав за викликом на перехрестя вулиць Лютнева-Головатого, де в жінки, яка здійснила виклик до поліції, відібрав пояснення. Жінка пояснювала, що знаходилась на пішохідному переході з вдома маленькими дітьми та була змушена зупинитись, бо на неї ледь не наїхав водій, при цьому описала зовнішність водія, назвала марку та номер автомобіля. Інший наряд патрульної поліції встановив та зупинив позивача, а він склав постанову про адміністративне правопорушення.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 також не визнав позовні вимоги та просив відмовити в повному обсязі, при цьому пояснив, що поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України, КУпАП та іншим нормативно-правовим актам, що підтверджується постановою та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, поясненнями заявника ОСОБА_4

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника третьої особи, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, а також надані третьою особою відеозаписи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що інспектором ПП 2 роти УПП у м. Бориспіль лейтенантом поліції ОСОБА_2 04.10.2016 було винесено постанову Серії ДР № 121439 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до змісту якої 04.10.2016 о 10.37 годин в м.Бориспіль на перехресті вул. Лютнева Головатого керуючи транспортним засобом наближаючись до регульованого пішохідного переходу на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинився, не надав дорогу пішоходом, чим порушив п.п. 18.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с.5). А також цією постановою відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а. с. 5).

Так, відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками -у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Так, за змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч. 2 ст. 383 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, здійснених нагрудною камерою відео спостереження патрульного працівника поліції встановлено, що вони не містять доказів того, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, на ньому зафіксовано пояснення свідка ОСОБА_5, а також момент складання оскаржуваної постанови відповідачем та пояснення водія ОСОБА_1, який заперечував, що не надав перевагу в русі пішоходу, пропонував поїхати на місце події та переконатися, чи ведеться на перехресті відео спостереження.

Крім того, з показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, встановлено, що коли вона переходила дорогу по пішохідному переходу, і в цей час на світлофору горіло червоне світло для транспортних засобів. Автомобіль позивача зупинився перед пішохідним переходом до пяти метрів від неї, виїхавши на зустрічну смугу, вона цього не чекала, тому злякалась і викликала працівників поліції.

Таким чином, судом встановлено, що розгляд справи відбувався з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та ст.268 КУпАП.

Так, інспектор поліції не надав оцінки поясненням позивача та свідка ОСОБА_5, та без будь-яких належних і допустимих доказів прийшов до висновку, що позивачем було порушено правила проїзду нерегульованих пішохідних переходів, а також без будь-яких належних і допустимих доказів, фактично з надуманих підстав, оскільки подія відбулась на регульованому пішохідному переході, прийшов до висновку, що позивачем порушено п. 18.1 ПДР України (проїзд нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи), та в порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд звертає увагу, що, не зважаючи на те, що позивач, згідно зафіксованими на відеозаписі заявами не визнавав факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а також зазначав про відсутність доказів його вини, інспектором патрульної поліції такі докази зібрані не були.

З урахування викладеного, враховуючи пояснення свідка ОСОБА_5, яка підтвердила, що позивач зупинився перед регульованим пішохідним переходом, по якому вона переходила, суд прийшов до висновку, що позивач не порушував п.18.1 Правил дорожнього руху України, оскільки він зменшив швидкість і зупинився перед пішохідним переходом, на якому знаходились пішоходи, а отже не вчиняв зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст.247,288,293 КУпАП, а також враховуючи положення ч.2 ст.11 КАС України, відповідно до якої суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 щодо неконституційності положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,128, 160,161,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2 роти Управління патрульної поліції в м. Борисполі лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №121439 від 04.10.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Для осіб, які не були присутні при її оголошенні протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів