Справа № 613/1423/16-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 р. Справа № 613/1423/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 29.11.2016р. по справі № 613/1423/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд:

- визнати дії Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.15р. у зв'язку з підвищенням заробітної зарплати працюючим держслужбовцям, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.15р. №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" неправомірним, а рішення відповідача від 19.08.16р. за № 697-02/17 таким, що порушує норми чинного законодавства;

- зобов'язати Богодухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця та виплатити компенсацію за період чинності Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.93 р. з 01.12.15р. у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям на 25%, відповідно до вищезазначеної Постанови Кабміну №1013 від 09.12.15р., змін до неї, внесених Постановою Кабміну № 77 від 11.02.16р., та на підставі довідки Краснокутської РДА про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держслужбовцям № 42-06 від 08.08.16р., із збереженням проценту нарахування на момент виходу на пенсію у 2002 році, у розмірі 90 %.

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 29.11.2016р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10.08.2016р., позивач звернувся до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015р.

19.08.2016р. Богодухівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2002р. позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.93р. № 3723-XII у розмірі 90 %.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.93р., (далі по тексту - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України "Про державну службу" за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з ч. 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

01.05.2016р. набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.15р. № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.15р. № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.93р. № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.15р., яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що з 01.05.2016р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.15р., по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, а Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Вирішуючи питання про застосування зазначених норм закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Оскільки право на пенсійне забезпечення позивача було встановлено ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р., чинного на момент призначення пенсії, то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України, який викладений в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач не довів суду правомірність прийнятого ним рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 29.11.2016р. по справі №613/1423/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Богодухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 19.08.2016р. № 697-02/17 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015р., у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів".

Зобовязати Богодухівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з 01.12.2015р., у звязку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та на підставі довідки Краснокутської РДА про заробітну плату №42-06 від 08.08.2016р., із збереженням проценту нарахування на момент виходу на пенсію у 2002р., у розмірі 90 %.

Стягнути з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Богодухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 606,32 грн. (шістсот шість грн. тридцять дві коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови виготовлений 24.01.2017 р.