Справа № 409/76/17
Суддя: Максименко О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №409/76/17
Пров.№2-а/409/11/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого судді: О.Ю.Максименко

при секретарі: В.М.Бондаренко

за участю представника відповідача: Ю.В.Калініної

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, в якому просить визнати дії відповідача щодо призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи із розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 50% - неправомірними, та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області призначити, нарахувати та виплатити йому, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області № 2330/16 вих. від 23.12.2016 року у розмірі 70 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 24 грудня 2016 року, а також просив стягнути з відповідача на його користь сплачений при подачі позову до суду судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював з 28.03.1994 року по 23.12.2016 року на посаді судді Білокуракинського районного суду Луганської області. На підставі поданої ним заяви, рішенням Вищої ради юстиції України «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Білокуракинського районного суду Луганської області у відставку» від 19.12.2016 він звільнений з посади судді у відставку і 23.12.2016 року відрахований зі штату Білокуракинського районного суду Луганської області. Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області № 2330/16 вих. від 23.12.2016 року його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 28800 грн., в тому числі: оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років 70 % - 11200 грн., щомісячна доплата за перебування на адміністративній посаді 10% - 1600 грн.. Стаж його роботи на посаді судді на момент звільнення складає 22 роки 08 місяців 26 днів. Крім стажу роботи на посаді судді, він служив у Радянській армії з 06.05.1979 року по 08.11.1980 року (01 рік 06 місяців 03 дні), та має стаж роботи 08 років 03 місяці 10 днів, який складається зі служби в органах внутрішніх справ Української РСР, що підтверджується записами в трудовій книжці. Відповідно до п.11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в редакції, яка діяла до 28.03.2015 року, було визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено. Тому, при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положенням ч.6 ст.44 ЗУ «Про статус суддів», яке передувало зазначеному закону, та було визначено, що для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги. Щодо категорії «Інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги», слід розуміти роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідно до ЗУ «Про державну службу» і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283. Водночас, пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, а також час роботи в організаціях, передбачених абз.4 п.3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993р. №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів. Таким чином, для призначення доплати за вислугу років слід врахувати службу в Радянській армії та службу в ОВС УРСР і враховуючи викладене, він має право на призначення довічного грошового утримання у розмірі 70% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру. 27.12.2016 він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання, та на своє звернення 06.01.2017 отримав відповідь, зі змісту якої вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана не вірно, а саме: не вірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 70%. Так, Управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області вважає, що при вирішенні питання про призначення довічного утримання судді у відставці йому встановлюється надбавка за вислугу років у розмірі 50 % від посадового окладу. Тому йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання виходячи із розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 50%. З вищезазначеним, він повністю не згоден та вважає неправомірними дії відповідача щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання лише із стажу на посаді судді, без врахування стажу на посадах державного службовця.

В судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що довідка про заробітну плату ОСОБА_2 для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана невірно, а саме: невірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 70%. Згідно зі ст.133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 20 років - 50% посадового окладу, а 70% - за наявності стажу більше 30 років. Так, відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у ОСОБА_2 24 роки 3 місяці 29 днів стажу роботи за фахом. Пунктом 11 розділу 13 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI було встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності законом. Зазначене положення викладено і у Рішенні Ради суддів України №42 від 16.04.2015 року. А згідно ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, на яку посилається Державна судова адміністрація у своєму листі №10-18321/13 від 30.11.2015 року, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. Будь-який інший стаж роботи, що дає право на відставку та обчислення доплати за вислугу років зазначеною статтею не передбачений.

Одночасно представник відповідача зазначила, що відповідно до п.1.7 абз.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Вважає їх дії законними, а вимоги позивача безпідставними, просила в їх задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи кожен окремо та в їх сукупності, оцінивши надані докази, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06.05.1979 року по 08.11.1980 року проходив службу в Радянській армії, з 31.08.1981 року по 11.12.1989 року служив в органах внутрішніх справ Української РСР, та з 28.03.1994 року по 23.12.2016 року був суддею (обирався головою) Білокуракинського районного суду Луганської області (а.с.13-18).

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області № 2330/16 вих. від 23.12.2016 року заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 28800 грн., в тому числі: посадовий оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років 70 % - 11200 грн., щомісячна доплата за перебування на адміністративній посаді 10 % - 1600 грн. (а.с.19).

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області для призначення довічного грошового утримання, 06.01.2017 року відповідачем йому було надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці видана не вірно, а саме: не вірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 70 відсотків. Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області за ОСОБА_2 значиться 24 роки 3 місяці 29 днів за фахом. Згідно зі ст.133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 20 років - 50% посадового окладу. Так, Управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області вважає, що при вирішенні питання про призначення довічного утримання судді у відставці йому встановлюється надбавка за вислугу років у розмірі 50 % від посадового окладу.

Вирішуючи питання про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, відповідач виходив з того, що будь-який інший стаж, який дає право на відставку та обчислення доплати за вислугу років у даному випадку законодавством не передбачено і його розмір визначається відповідно до стажу роботи на посаді судді. Зазначена позиція Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області є помилковою та невірною з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Так, ОСОБА_2 набув достатнього для відставки стажу роботи протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015р..

Приписами ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в редакції, яка діяла до 28.03.2015 року, було встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України". Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

При цьому, п.11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в редакції, яка діяла до 28.03.2015 року, було визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено. Тому, при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положенням ч.6 ст.44 ЗУ «Про статус суддів».

Положеннями ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, який передував зазначеному закону, було визначено, що для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги. Щодо категорії «Інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги», слід розуміти роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідно до ЗУ «Про державну службу» і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283.

Водночас, пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, а також час роботи в організаціях, передбачених абз.4 п.3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993р. №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів».

Отже, виходячи з дати призначення ОСОБА_2 на посаду судді, на нього розповсюджується дія ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів», яка надає можливість на зарахування до стажу роботи судді також і стажу роботи на попередніх посадах, яким законом були передбачені такі пільги, тобто доплата за вислугу років.

Таким чином, окрім стажу на посаді судді для призначення доплати за вислугу років ОСОБА_2 слід врахувати службу в Радянській армії та службу в органах внутрішніх справ Української РСР.

Частиною першою статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону.

Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту... Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Відмовляючи позивачу у призначенні довічного грошового утримання з врахуванням фактично отримуваної ним доплати за вислугу років в розмірі 70%, відповідач звужує право позивача на отримання належного довічного грошового утримання, що в свою чергу свідчить про порушення відповідачем встановленої приписами чинного законодавства гарантії незалежності суддів.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також враховуючи, що розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці залежить від суми грошового утримання судді, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу судді, вимоги відповідача щодо невідповідності наданої позивачем довідки про заробітну плату для призначення довічного утримання є безпідставними, виходячи з наступного.

По-перше, довідка про заробітну плату видана відповідно до Додатку № 2 до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі фактично отримуваної суми грошового утримання позивачкою. На цю суму нараховувався внесок на загальнообов`язкове державне страхування. Тож твердження відповідача про те, що довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, видана Державною судовою адміністрацією в Луганській області № 2330/16 вих. від 23.12.2016 року є не правильною, є безпідставними.

Окрім того, ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, який діяв на час призначення позивачки на посаду судді, було визначено, що для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на отримання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах працівників, яким законом передбачені такі пільги. Зазначене передбачено саме ч.6 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, а не ст. 43 Закону, на яку посилається відповідач в запереченнях проти позову.

Отже, для визначення стажу роботи на посаді судді для одержання доплати за вислугу років враховується стаж роботи позивача на посадах на державній службі, де також виплачувалася надбавка за вислугу років, а саме:

з 06.05.1979 року по 08.11.1980 року - служба в Радянській армії (01 рік 06 місяців 03 дні);

з 31.08.1981 року по 11.12.1989 року - служба в органах внутрішніх справ Української РСР (08 років 03 місяці 11 днів);

з 28.03.1994 року по 23.12.2016 року - голова суду, суддя Білокуракинського районного суду Луганської області (22 роки 08 місяців 26 днів).

Загальний стаж судді для визначення доплати за вислугу років складає 32 роки 06 місяців 10 днів. Виходячи з цієї тривалості суддівського стажу позивачу нараховувалася та сплачувалася доплата за вислугу років в розмірі 70%, що і зазначено в довідці для призначення щомісячного довічного утримання, без обмеження граничного розміру.

Також, відповідно до положень статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону №2856-VІ від 23.12.2010 року, якою визначено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше, ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Довічне грошове утримання суддям загальної юрисдикції виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету.

Рішенням Конституційного суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнанні неконституційними положення частини 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, положення пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453- VI.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що професійний суддя, через якого в Україні реалізовується судова влада, має встановлені законом гарантії досягнутого рівня незалежності, у тому числі у сфері правового захисту та матеріального і соціального забезпечення, які не можуть бути скасовані або звужені при прийнятті нових законів та інших нормативних актів.

Окрім того, частиною 3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має визначатись, виходячи з розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

З урахуванням ст.22 Конституції України, згідно якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 70% відповідно до довідки, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області № 2330/16 вих. від 23.12.2016 року.

На підставі ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 640 грн..

Відповідно до ст. 256 КАС України присудження довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 22, 58, 126 Конституції України, Рішенням Конституційного суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016, ч.6 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року, ст.ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону №2856-VІ від 23.12.2010 року, ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII), пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, ст.ст. 6-12, 14, 18, 70, 71, 72, 87, 94, 98, 159-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області щодо призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи із розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 50% - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області призначити, нарахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області № 2330/16 вих. від 23.12.2016 року у розмірі 70 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 24 грудня 2016 року.

На підставі ст. 256 КАС України присудження довічного грошового утримання в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн..

Постанову може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови відповідно до ч.2 ст. 186 КАС України.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Ю. Максименко