Справа № 823/1807/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року справа № 823/1807/16

м. Черкаси

13 год. 33 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання - Баклаженко Н.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, Романець О.І.,

представника відповідача - Азарова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області від 26.10.2016 №23-14-19/0429-392 про накладення штрафу на приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» у розмірі 101500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про порушення позивачем вимог трудового законодавства (розмір мінімальної заробітної плати 5 працівників не дотримано, доплата за роботу в нічний час у розмірі не нижче 20% не проводиться, оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі), а відтак протиправно наклав на приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» у розмірі 101500 грн. згідно постанови від 26.10.2016 №23-14-19/0429-392, оскільки між позивачем та громадянами укладені цивільно-правові угоди згідно глави 63 Цивільного кодексу України, тому оплата вказаним особам за надані послуги була здійснена в розмірах, в строки та в порядку, що встановлені цивільно-правовими угодами, а не у порядку, що визначений трудовим законодавством України. Крім того, представники позивача наголосили, що постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.11.2016 по справі №698/1298/15-П за матеріалами територіальної державної інспекції України з питань праці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності директора приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» ОСОБА_1 - справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП щодо ОСОБА_1 провадженням закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що проведеною перевіркою приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування відповідачем встановлено, що позивачем розміри мінімальних заробітних плат 5 працівників не дотримано, доплата за роботу в нічний час у розмірі не нижче 20% не проводиться, оплата за роботу у святкові і неробочі дні у подвійному розмірі не проводиться, у зв'язку з чим винесено постанову управління Держпраці у Черкаській області від 26.10.2016 №23-14-19/0429-392 про накладення штрафу на приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» у розмірі 101500 грн., яка на думку представника відповідача є правомірною та скасуванню не підлягає, у зв'язку з тим, що укладені між позивачем та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 цивільно-правові угоди мають ознаки трудових, оскільки позивачем вівся табель обліку робочого часу, який в разі виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовою угодою не повинен вестись. Також представник відповідача зазначив, що вказані особи - фактично є найманими працівниками та перебувають з позивачем у трудових відносинах, оскільки у таблицях 6 звітів позивача щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з липня по листопад 2016 року в графі «код категорії застрахованих осіб» міститься код - 1 «Працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємства, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб (наймані працівники на загальних підставах)». Крім того, на думку представника відповідача, укладені між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 цивільно-правові угоди, предметом яких є надання послуг по охороні та збереженні майна є неукладеними, оскільки у вказаних осіб відсутні ліцензії на здійснення охоронної діяльності. Також представник відповідача наголосив, що постанова Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.11.2016 по справі №698/1298/15-П за матеріалами територіальної державної інспекції України з питань праці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності директора приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» - ОСОБА_1 - не має для даної адміністративної справи приюдиційного значення, оскільки вказані у даній постанові суду обставини стосуються фізичної особи ОСОБА_1, а не юридичної особи, позивача по справі - приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб».

Заслухавши пояснення представників сторін та покази свідка, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу від04.10.2016 №272-Н «Про проведення планових перевірок» та направлення від 04.10.2016 №1400 посадовою особою управління Держпраці у Черкаській області проведено перевірку приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування. Результати перевірки оформлені актом від 12.10.2016 №23-14-19/0429.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства про працю, а саме:

- розмір мінімальної заробітної плати п'ятьом працівникам не дотриманий, зокрема у вересні 2016 року працівнику ОСОБА_4 при відпрацюванні 88 годин було нараховано 700 грн., працівнику ОСОБА_5 при відпрацюванні 152 годин було нараховано 1007 грн. 05 коп., працівнику ОСОБА_6 при відпрацюванні 175 годин було нараховано 1375 грн., працівнику ОСОБА_7 при відпрацюванні 68 годин було нараховано 475 грн. 82 коп., працівнику ОСОБА_8 при відпрацюванні 168 годин було нараховано 1320 грн., що є порушенням ч. ч. 1, 2, 4 ст. 95 КЗпП України, ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про оплату праці»;

- оплата за роботу в нічний час не проводиться в підвищеному розмірі, встановленому генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час, зокрема працівники ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_9 згідно табелів обліку робочого часу працювали у вересні 2016 року сторожами. Доплата за роботу в нічний час в розмірі не нижче 20 відсотків відсутня, що є порушенням ст. 108 КЗпП України , ст. 12 Закону України «Про оплату праці»;

- оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі, зокрема працівник ОСОБА_8 працював 24.08.2016, оплата в подвійному розмірі відсутня, працівник ОСОБА_9 працював 24.08.2016, оплата в подвійному розмірі відсутня, працівник ОСОБА_6 ОСОБА_9 працював 24.08.2016, оплата в подвійному розмірі відсутня, що є порушенням ст. 107 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про оплату праці».

На підставі вказаного акту перевірки управлінням Держпраці у Черкаській області винесено оскаржувану постанову від 26.10.2016 №23-14-19/0429-392 про накладення штрафу на приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» у розмірі 101500 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 Кодексу законів про працю України).

Як встановлено судом, позивачем із громадянами укладено ряд договорів, зокрема: цивільно-правова угода від 30.06.2016 року між ПСП «Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) та громадянином ОСОБА_4 (Виконавець) щодо надання послуг по зважуванню зернових та інших с/ культур , ведення обліку зважувальних вантажів, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду від 7 грн. до 13 грн. за 1 годину в залежності від складності та трудоємкості виконаної роботи; цивільно-правова угода від 30.06.2016 року між ПСП «Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) та громадянином ОСОБА_9 (Виконавець) щодо надання послуг по охороні та збереженні майна на території тракторної бригади, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду 55 грн. за 1 день; цивільно-правова угода від 30.06.2016 року між ПСП «Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) та громадянином ОСОБА_8 (Виконавець) щодо надання послуг по охороні та збереженні майна на території току, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду 55 грн. за 1 день; цивільно-правова угода від 30.06.2016 року між ПСП «Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) та громадянином ОСОБА_6 (Виконавець) щодо надання послуг по охороні та збереженні майна на території пасіки, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду 55 грн. за 1 день; цивільно-правова угода від 30.06.2016 року між ПСП «Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) та громадянином ОСОБА_5 (Виконавець) щодо надання послуг по підсобним та допоміжним роботам на току, погрукла та розгрузка с/г продукції, прибирання території току, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду від 6 грн. 50 коп. до 10 грн. за 1 годину в залежності від складності та трудоємкості виконаної роботи; цивільно-правова угода від 30.06.2016 року між ПСП «Агрофірма «Хлібороб» (Замовник) та громадянином ОСОБА_7 (Виконавець) щодо надання послуг по підсобним та допоміжним роботам на току, погрузка та розгрузка с/г продукції, прибирання території току, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду від 6 грн. 50 коп. до 10 грн. за 1 годину в залежності від складності та трудоємкості виконаної роботи.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України. Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно частини 1 статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (послуг).

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог цивільного законодавства України, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи, предметом якого є надання певного виду робіт (надання послуг), але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено зі змісту вищезазначених угод від 30.06.2016, укладених між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, за виконану роботу Замовник сплачує вказаним Виконавцям винагороду у фіксованому розмірі (п. 2.2 угод).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, факт укладання між позивачем та громадянами - ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 цивільно-правових угод від 30.06.2016 підтверджується: записами в трудових книжках; цивільно-правовими угодами; актами наданих послуг; таблицями « 1» звітів позивача щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з липня по листопад 2016 року щодо сум винагород за договорами цивільно-правового характеру; постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.11.2016 по справі №698/1298/15-П за матеріалами територіальної державної інспекції України з питань праці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності директора приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.11.2016 по справі №698/1298/15-П за матеріалами територіальної державної інспекції України з питань праці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності директора приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» ОСОБА_1 - справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП щодо ОСОБА_1 провадженням закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказаною постановою встановлено факт укладання між позивачем та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 цивільно-правових угод. Вказана постанова суду вступила в законну силу 10.12.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Твердження представника відповідача про те, що вищезгадана постанова суду Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.11.2016 по справі №698/1298/15-П не має для даної адміністративної справи приюдиційного значення, оскільки вказані у даній постанові суду обставини стосуються фізичної особи ОСОБА_1, а не юридичної особи, позивача по справі приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» - не приймається судом до уваги, оскільки вказана постанова суду стосується посадової особи приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» - директора ОСОБА_1, тому на думку суду встановлені в ній обставини мають значення та повинні враховуватись судом при розгляді даної справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок - бухгалтер приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» ОСОБА_11 пояснила, що табелі обліку робочого часу дійсно ведуться на підприємстві для власних цілей, з метою контролю наданих громадянами робі (послуг). Трудові книжки ревізором не витребовувалися та на час проведення перевірки перебували в сейфі підприємства.

Посилання представника відповідача на те, що вищевказані громадяни - ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 фактично є найманими працівниками та перебувають з позивачем у трудових відносинах, оскільки у таблицях 6 звітів позивача щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з липня по листопад 2016 року в графі «код категорії застрахованих осіб» міститься код - 1 «Працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємства, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб…(наймані працівники на загальних підставах)», як на підставу для відмови в задоволенні адміністративного позову - не береться судом до уваги, оскільки перевірка приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» з питань додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування має бути проведена не формально, а з повним дослідженням всіх документів та обставин. Крім того, в таблицях « 1» до звітів ПСП «Агрофірма «Хлібороб» щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з липня по листопад 2016 року позивачем зазначені саме суми винагород за договорами цивільно-правового характеру, тому розбіжність у таблицях в межах однієї звітності позивача фактично є опискою.

Твердження представника відповідача про те, що укладені між позивачем та громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 цивільно-правові угоди мають ознаки трудових за наявності факту ведення позивачем табелів обліку робочого часу, який в разі виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами не повинен вестись - є необґрунтованими, оскільки нормами чинного законодавства України не заборонено вести табелі обліку робочого часу осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими угодами, крім того, факт ведення табелів обліку робочого часу не є підставою для нарахування позивачу штрафу.

Судом не приймається до уваги посилання представника відповідача про те, що укладені між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 цивільно-правові угоди, предметом яких є надання послуг по охороні та збереженні майна є неукладеними за відсутності ліцензії на здійснення охоронної діяльності, оскільки у матеріалах адміністративної справи відсутні докази оскарження вищевказаних цивільно-правових угод або визнання їх недійсними.

Таким чином, оскаржувана постанова управління Держпраці у Черкаській області від 26.10.2016 №23-14-19/0429-392 про накладення штрафу на приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» у розмірі 101500 грн. є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки на правовідносини, що виникли між позивачем та вищевказаними громадянами - ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на підставі цивільно-правових угод не поширюється трудове законодавство, тобто не є трудовими відносинами, тому суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано до вказаних правовідносин норми Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці».

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області від 26.10.2016 №23-14-19/0429-392 про накладення штрафу на приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» у розмірі 101500 грн.

Стягнути із управління Держпраці у Черкаській області на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» сплачений судовий збір у сумі 1522 (одна тисяча п'ятсот двадцять дві) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 16.01.2017.