Справа № 822/1211/16
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1211/16

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

12 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №308/15 від 30.12.2015 року щодо затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" згідно якого грошові вимоги позивача до банку акцептовано у загальній сумі 523,47 грн., та зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" та затвердити грошові вимоги позивача до банку у загальній сумі основного боргу в розмірі 327,32 євро та проценти за договором на день виплати вкладу в розмірі 5,5 % річних за період з 13.02.2014 року до вирішення питання по суті та виплатити належні позивачу кошти.

15 листопада 2016 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання через канцелярію Вінницького апеляційного адміністративного суду за вхідним №39/17 представник подав заперечення на апеляційну скаргу в прохальній частині якого просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Позивач та відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №D 050638111 від 11.11.2013 року позивач як вкладник передав в управління банку грошові кошти в сумі 2176,62 євро терміном на 93 дні з 11.11.2013 року по 12.02.2014 року, з відсотковою ставкою 5,5 % річних.

У зв'язку із закінченням терміну дії депозитного договору, кошти в сумі 2176,62 євро та нараховані відсотки в сумі 30,18 євро за період з 12.11.2013 року по 11.02.2014 року, перераховані банком 12.02.2014 року на картковий рахунок позивача НОМЕР_1, разом сума перерахованих коштів становить 2206,80 євро.

Так, у березні 2014 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ПАТ "Брокбізнесбанк" про стягнення коштів за договором банківського вкладу №D 050638111 від 11.11.2013 року в сумі 2206,80 євро і рішенням суду від 25.04.2014 року його позов до ПАТ "Брокбізнесбанк" про стягнення коштів за договором банківського вкладу задоволено, а саме: вирішено стягнути із ПАТ "Брокбізнесбанк" на користь позивача грошові кошти за договором банківського вкладу в сумі 2206,80 євро та проценти за договором на день виплати вкладу в розмірі 5,5 % річних від задоволеної суми, починаючи з 13 лютого 2014 року до вирішення питання по суті. Рішення Хмельницького міськрайонного суду набрало законної сили 06.05.2014 року.

23 травня 2014 року позивач отримав суму боргу за банківським вкладом в розмірі 30094,77 грн., та порахував що така сума боргу отримана ним в гривнях еквівалентна 1879,48 євро відповідно до курсу НБУ станом на 23.05.2014 року, в зв'язку з чим отримав у суді виконавчий лист який подав для примусового виконання до Солом'янського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Києві з вимогою стягнути з ПАТ "Брокбізнесбанк" борг в сумі 354,92 євро.

При цьому, суму боргу яка підлягає стягненню в розмірі 354,92 євро позивач обрахував у своїй заяві на ім'я начальника Солом'янського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Києві від 20 червня 2014 року із врахуванням отриманого боргу в сумі 30094,77 грн., (1879,48 євро), а саме:

- 327,32 євро сума основного боргу за вкладом (2206,80 євро-1879,48 євро);

- 27,60 євро сума відсотків за вкладом у розмірі 5,5 % річних за період з 13 лютого 2014 року до вирішення питання по суті-до 06 травня 2014 року, виходячи із суми основного боргу 2206,80 євро (2206,80 євро х 5,5 % х 83 дні : 365 днів).

Так, головний державний виконавець Солом'янського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Києві своєю постановою ВП №43947168 від 10.07.2014 року відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа №686/6048/14-ц від 15.05.2014 року про стягнення з ПАТ "Брокбізнесбанк" на користь ОСОБА_2, боргу в сумі 354,92 євро.

Крім того, одночасно з поданням виконавчого листа для примусового виконання рішення суду позивач звернувся із письмовою заявою від 19 червня 2014 року до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк" про визнання вимог кредитора в сумі 354,92 євро, обчисленої позивачем за тією ж методикою і за тих же обставин, що і сума боргу вказана ним в заяві на ім'я Солом'янського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Києві.

За таких обставин, головний державний виконавець Солом'янського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Києві прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/6048/14-ц від 15.05.2014 року про стягнення з ПАТ "Брокбізнесбанк" на користь ОСОБА_2, боргу в сумі 354,92 євро, так як постановою правління НБУ №339 від 10.06.2014 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №45 від 11.06.2014 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначила уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк".

Позивач оскаржив постанову про закінчення виконавчого провадження до суду і рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.03.2015 року по справі №686/6048/14-ц у задоволенні його позову відмовлено.

Так, на підставі постанови правління НБУ №107 від 28 лютого 2014 року "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №9 від 28.02.2014 року щодо запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року та призначила уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк".

На підставі постанови правління НБУ №339 від 10.06.2014 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №45 від 11.06.2014 року про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначила уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк" на період з 11 червня 2014 року до 10 червня 2015 року включно.

Згідно з ч. 5 статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №103 від 21.05.2015 року про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" на 1 рік до 10.06.2016 року включно, відповідно на цей же строк продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №896 від 02.06.2015 року про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" на 2 роки до 10.06.2018 року включно, відповідно продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

21 серпня 2015 року позивачу повідомили про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підготувала зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, в тому числі в частині акцептування вимог позивача на підставі рішення суду в сумі 523,47 грн.

Так, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 30.12.2015 року прийняла рішення №308/15 яким затвердила зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк", згідно якого грошові вимоги позивача до банку акцептовано в сумі 523,47 грн., та вони будуть задовольнятися в 4 чергу.

Вказані обставини слугували підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок, що позовні вимоги не обгрунтовані, а відтак не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (Закон №4452) визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

-визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду;

-приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з ч. 8 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Відповідно до п. 4.21 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за №1581/21893 встановлено, що вимога, заявлена в іноземній валюті, уключається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, установленим НБУ на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимоги кредиторів зі сплати процентів (відсотків) за кредитами, депозитами, за незавершеними розрахунковими операціями тощо переносяться на відповідний рахунок кредитора.

Постанова правління НБУ №339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" прийнята 10.06.2014 року.

Так, Тимчасова адміністрація в ПАТ "Брокбізнесбанк" строком на три місяці з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року, запроваджена рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №9 від 28.02.2014 року, цим же рішенням призначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Брокбізнесбанк".

Тобто, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при розрахунку розміру коштів необхідного для відшкодування позивачу коштів за вкладом в сумі 2206,80 євро взяла до уваги офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним банком України станом на 28.02.2014 року, тобто за 100 євро-1363,7291 грн., що в національній валюті становить суму коштів в розмірі 30094,77 грн., (2206,80 євро : 100 х 1363,7291 грн.).

Розмір відшкодованих коштів в сумі 2206,80 євро складається із суми основного боргу в розмірі 2176,62 євро та суми нарахованих відсотків за банківським вкладом в розмірі 30,18 євро за період з 12.11.2013 року (дата слідуюча за датою підписання договору банківського вкладу) по 11.02.2014 року (дата закінчення терміну дії договору банківського вкладу).

Враховуючи те, що станом на 03.03.2014 року залишок коштів по рахунку складав 2206,80 євро, що за курсом Національного банку України еквівалентно сумі в розмірі 30094,77 грн., то така сума і була відшкодована позивачу за договором банківського вкладу.

Проте, як встановлено судом першої інстанції позивач в порушення вимог ч. 5 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" провів самостійний розрахунок розміру коштів необхідного йому для відшкодування за банківським вкладом в сумі 2206,80 євро та взяв до уваги офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений Національним банком України станом на 23.05.2014 року (день набрання чинності рішення Хмельницького міськрайонного суду по справі № 686/6048/14-ц), тобто за 1 євро-16,012257 грн., в зв'язку з чим за розрахунком позивача утворилася різниця в розмірі 327,32 євро яку він вважає основною сумою коштів яка ще підлягає йому до відшкодування відповідачем за договором банківського вкладу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказаний розрахунок позивача є безпідставним, оскільки позивачем при розрахунку взято офіційний курс гривні щодо іноземних валют, що встановлений Національним банком України на дату яка не відповідає вимогам ч. 5 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.04.2014 року по справі №686/6048/14-ц виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №308/15 від 30.12.2015 року, яким затвердила зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" згідно якого грошові вимоги позивача акцептовані в загальній сумі 523,47 грн., та будуть відшкодовуватися в 4 чергу.

Також, відповідачем здійснено донарахування відсотків за відсотковою ставкою 5,5 % річних на суму коштів в розмірі 2206,80 євро за період з 13.02.2014 року (дати слідуючої за датою закінчення терміну дії договору банківського вкладу) до 22.05.2014 року (23.05.2014 року дата отримання позивачем коштів в сумі 30094,77 грн.,) в сумі 32,59 євро, тобто позивачу нарахована сума пені за користування банком коштами позивача поза межами терміну дії договору банківського вкладу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання суми коштів в розмірі 27,60 євро-розраховану позивачем пеню за період з 13 лютого 2014 року по 06 травня 2014 року як таку, що підлягає відшкодуванню позивачу за договором банківського вкладу, оскільки відповідач розрахував та виплатив позивачу відсотки за період дії договору банківського вкладу з 12.11.2013 року по 11.02.2014 року, а також розрахував пеню на виконання рішення суду в сумі 32,59 євро за період з 13.02.2014 року по 22.05.2014 року яка рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №308/15 від 30.12.2015 року затверджена у вигляді змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк", згідно якого грошові вимоги позивача акцептовані в загальній сумі 523,47 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.