Справа № 417/3584/16-а
Суддя: Дідоренко А. Е.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/3584/16-а
Провадження № 2-а/417/2/17
ПОСТАНОВА

Іменем україни

"17" січня 2017 р.

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Дідоренко А.Е.

при секретарі Колеснік В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Марківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Новопсковського ВП лейтенанта поліції Красільнікова Володимира Олександровича про поновлення строку подачі адміністративного позову, визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови АР №930019 від 15.12.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою інспектора Новопсковського ВП лейтенантом поліції Красільніковим Володимиром Олександровичем серія АР №930019 від 15.12.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що він 15 грудня 2016 року, приблизно об 11:01 год. в смт Новопсков по вул.Українська (Леніна) Марківського району Луганської області проігнорував вимоги дорожнього знаку 3.34, чим порушив вимоги п.8.1 ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 15.12.2016 року, приблизно о 10:50 год. він їхав в смт Новопсков по вул.Українська (Леніна) помітивши дорожній знак 3.34 (зупинка заборонена) разом з табличкою, яка обмежує його дію «100м» і відчувши запах диму він зрозумів, що дим надходить від аудіо магнітофона. Боячись, що авто може загорітись і в наслідок цього можуть постраждати люди які знаходяться в авто, не помітивши дублюючого знака, про закінчення 100 метрової зони, проїхавши приблизно 150 метрів, не перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху, був вимушений зупинити авто на узбіччі проїзної частини, що передбачено пунктом 15.1 ПДР. Коли він зупинився то дотримуючись правил дорожнього руху, а саме п.9.9 відразу ввімкнув аварійну сигналізацію, зупинившись почав відключати аудіо магнітофон. Через деякий час до нього під'їхали співробітники поліції, які висунули йому претензії стосовно того, що він порушив правила дорожнього руху вимоги п.8.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 не погоджуючись із притягненням його до адміністративної відповідальності, звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить визнати дії інспектора Новопсковського ВП Луганської області про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 930019 від 15.12.2016 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 проігнорував дорожній знак 3.34 «зупинка заборонена».

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором Новопсковського ВП Красільніковим В.О. було винесено постанову серія АР №930019 від 15.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП за що передбачений штраф в розмірі 255 грн. 00 коп. (а.с.6-7).

Відповідач пояснення позивача жодним чином не спростував, доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не надав.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно статті 162 КАС Українипри вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та враховуючи відсутність належних доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а також не надання відповідачем доказів дійсного вчинення позивачем правопорушення за зазначених в постанові обставин, що тягне за собою неправомірність дії вчиненої посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП слід скасувати, провадження по адміністративній справі - закрити.

Керуючись ст.ст.11,7,18,69,70,71,159,161-163,167,171-2 КАС України, ст. ст. 80, ч.1 ст. 122, 258, 288 КУпАП, п. 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Новопсковського ВП лейтенанта поліції Красільнікова Володимира Олександровича про поновлення строку подачі адміністративного позову, визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови АР №930019 від 15.12.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції Красільнікова Володимира Олександровича, які виразилися в притягненні 15 грудня 2016 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255 грн.00 коп.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №930019 від 15 грудня 2016 року, винесену інспектором Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області лейтенантом поліції Красільніковим В. О. про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. - закрити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А.Е. Дідоренко