Справа № 320/1227/16-а
Суддя: Ніколова І. С.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.03.2016
Справа № 320/1227/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Ніколової І.С.,

при секретарі: Колесніковій Л.В.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_2 вказує на те, що 25 жовтня 2010 року вона була звільнена з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку і їй було призначене довічне щомісячне грошове утримання відповідно до Закону України " Про судоустрій і статус суддів».

Зазначає, що її стаж роботи судді, якій дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 26 років 4 місяці 9 днів.

У довідці ТУ ДСА в Запорізькій області за № 08- 03 /526 від 04 грудня 2015 року, вказано, що суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці» на 01.09.2015 р. склала 22 048 грн. (оклад 13 780 грн., доплата за вислугу (60%) від посадового окладу 8 268,00 грн.), відповідно до Законів України «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-VI від 07.07.2010р.).

У звязку з чим, позивач звернулась з заявою від 02 лютого 2016 року до Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку розміру призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди, розмір якої, згідно довідки ТУ ДСА в Запорізькій області №08-03/526 від 04.12.2015 р. складає 22 048 грн.

Однак, в задоволенні заяви позивача та в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідачем будо відмовлено листом від 12.02.2016 р. №23/Я-7. Повідомлено, з посиланням на зміни в законодавстві, що з 01.06.2015 р. органами Пенсійного фонду України щомісячне грошове утримання суддів в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не призначається, а призначене грошове утримання до 01.06.2015 р. не перераховується.

Позивач зазначає, що правові засади організації судової влади, порядок забезпечення судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07. 2010 року. Частиною II Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( розділ XIII) визначено те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяв раніше.

Позивач була звільнена з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду у звязку з поданням заяви про відставку до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», при цьому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було призначено відповідно до чинного на той час Закону України «Про статус суддів».

Таким чином, розглядати норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», необхідно у контексті тривалості поняття дії закону в часі, при цьому нормативні правові акти втрачають силу, якщо у дію вводяться нові нормативні акти, які встановлюють інше регулювання аналогічних питань.

Враховуючи, що Закон, який відміняє чи звужує права, обмежує їх використання не має зворотної сили, що випливає з положень Конституції України (ст.58, ст.22), то до даних правовідносин повинна бути застосована дія положень п. 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07. 2010 року, яка визнає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодні, з 01.09.2015 року відбулось збільшення розміру грошового утримання працюючого судді.

Таким чином, закріплені у рішеннях Конституційного Суду України, що стосується правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, що вказане Конституційним судом, зокрема про неможливість відміни та звуження змісту та обєму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні суддів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.( рішення від 24 червня 1999 року № 6- рп /99, від 20 березня 2002 року ( справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01 грудня 2004 року № 19 рп/2004 ( справа про припинення дій чи обмежень пільг, компенсацій та гарантій), від 14 жовтня 2005 року № 8 рп / 2005 ( справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4 рп /2007 ( справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 року № 10 рп /2008)

Крім того, згідно абзацу 8 підпункту 5 пункту 4 Указу Президента України № 384 від 06.04.2011 року «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», саме на органи Пенсійного фонду покладено обовязок щодо «призначення (перерахунок) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці».

Згідно з п. 1.1 та п. 2.1 цього Порядку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до управлінь Пенсійного Фонду України у районах, містах, районах за місцем проживання (реєстрації) судді, зокрема, надається довідка про заробітну плату через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

В довідці ТУ ДСА в Запорізькій області за № 08- 03 /526 від 04 грудня 2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказано, що суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці». Що також є підтвердженням права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже на підставі вищевикладеного та, виходячи з системного аналізу положень ст.22,64,126 Конституції України, правових позицій Конституційного суду України з питань гарантії незалежності суддів та частини третьої статті 11 Закону України «Про статус суддів» (який діяв на день її виходу у відставку) позивач вважає, що конституційний принцип гарантованості конституційних прав і свобод конкретизований через вимогу неможливості їх скасування або звуження, поширюється також на норми матеріального і соціального забезпечення суддів та їх соціального захисту. Таким чином, матеріальні та соціальні гарантії суддів у відставці, які були встановлені на день її виходу у відставку 25.10.2010 року, не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесеними до чинних законів змінами.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач вважає протиправною відмову відповідача в задоволенні заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та просить визнати протиправними дії Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до п.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року та зобовязати Мелітопольське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до п.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізький області № 08- 03/526 від 04 грудня 2015 року, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, що не перешкоджає розгляду відповідно до п.2 ч.1 ст. 128 КАС України.

Представник Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з наступних підстав.

Позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 26.10.2010 року відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 р. (далі Закон 2453), станом на 01.09.2015 р. із частини 3 ст. 141 «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці» Закону 2345 виключено другий абзац, де (до внесення змін) було зазначено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювався перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Тобто з урахуванням змін до Закону 2453, які внесено Законом України від 02.03.2015 р. №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», частина 3 ст. 141 Закону 2453 не передбачає з 01.04.2015 р. ніяких перерахунків грошового утримання. У листі також зауважувалось, що ч. 4 ст. 141 Закону 2543 передбачено перерахунок раніше призначеного грошового утримання суддів Конституційного Суду України, умови і порядок якого визначається кабінетом Міністрів України, але станом на лютий 2016 року відповідних постанов, із зазначеного питання, не приймалося, тому немає законних підстав для перерахунку заявникові грошового утримання відповідно до довідки ТУ ДСА №08-03/526 від 04.12.2015 р. Крім того, звертається увага, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 р. скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, зокрема, до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Таким чином, 3 01.06.2015 р. органами Пенсійного фонду України щомісячне грошове утримання суддів в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не призначається, а призначене грошове утримання до 01.06.2015 р. не перераховується.

Крім того, представником відповідача зазначено, що згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20/20 визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громади та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. При цьому Конституційним Судом України взято до уваги ст. 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюється з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено і у рішенні суду в справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 року. Відповідно до положення про Пенсійний фонд України, бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд. Таким чином, Верховна Рада України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує політику. Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовим становищем держави. Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законом соціально економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Відповідач звертає увагу на положеннях п. 4 ст. 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною другою ст. 38, частиною 3 ст. 42 і частиною 5 ст. 48 цього Закону, провадиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа. Тобто, виходячи з наведеної норми закону, законодавством передбачено здійснення перерахунку не з моменту виникнення права на нього, а з моменту звернення особи за перерахунком.

Виходячи з вище вказаного, управління Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області не вбачає в своїх діях протиправних, неправомірних дій, так як діяло винятково на підставі діючого законодавства.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши викладені у позові та запереченні доводи та підстави, наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 26.10.2010 року, стаж на посаді судді складає 26 років 4 місяці 9 днів./а.с.10,13,23/

Ця обставина неоспорюється відповідачем.

Згідно довідки Територіального Управління державної судової адміністрації в Запорізькій області №08-03/526 від 04.12.2015 р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці становить 22 048,00 грн., складається з окладу 13 780 грн., доплату за вислугу (60%) 8 268,00 грн. /а.с. 14/.

Правові засади організації судової влади, порядок забезпечення судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07. 2010 року.

Частина II Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( розділ XIII) визначає те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло раніше.

Позивач була звільнена з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду у звязку з поданням заяви про відставку до набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів», при цьому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було призначено відповідно до чинного на той час Закону України «Про статус суддів».

Положення п. 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07. 2010 року, якою визнано право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення, збільшення розміру грошового утримання працюючого судді з 01.09.2015 року підтверджується довідкою ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08- 03 /526 від 04 грудня 2015 року./а.с.14/

Відповідно до п.3 ст.138 Закону України № 2453 " Про судоустрій та статус суддів" в редакції до змін, внесених Законом України № 3668, а саме, "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір довічного щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше, ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання."

п.4 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначено порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України жодним чином не змінює зміст п. 3 ст.138 Закону України " Про судоустрій і статус суддів", та не виключає право судді загальних судів на перерахунок довічного грошового утримання у звязку зі зміною грошового утримання працюючого судді, при цьому довічне грошове утримання не призначається судді одноразово та залишається незмінним, а має постійно виплачуватися в розмірі, визначеному законом, тобто, відповідати п. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який визнано конституційним згідно рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3 рп/2013, справа № 1-2/2013.

Крім того, згідно абзацу 8 підпункту 5 пункту 4 Указу Президента України № 384 від 06.04.2011 року «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», саме на органи Пенсійного фонду покладено обовязок щодо «призначення (перерахунок) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці».

Постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України 12 березня 2008 року за № 200 /14891, затверджено "Порядок подання документів для призначення і виплат щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України".

Згідно з п. 1.1 та п. 2.1 цього Порядку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до управлінь Пенсійного Фонду України у районах, містах, районах за місцем проживання (реєстрації) судді, зокрема, надається довідка про заробітну плату через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

В довідці ТУ ДСА в Запорізькій області за № 08- 03 /526 від 04 грудня 2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказано, що суддівська винагорода позивача враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці».

Цей документ також підтверджує право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

ч. 3 ст. 72 КАС України закріплено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже на підставі вищевикладеного та, виходячи з системного аналізу положень ст.22,64,126 Конституції України, правових позицій Конституційного суду України з питань гарантії незалежності суддів та частини третьої статті 11 Закону України «Про статус суддів» (який діяв на день мого виходу у відставку) можна зробити висновок, що конституційний принцип гарантованості конституційних прав і свобод конкретизований через вимогу неможливості їх скасування або звуження, поширюється також на норми матеріального і соціального забезпечення суддів та їх соціального захисту.

Таким чином, матеріальні та соціальні гарантії суддів у відставці, які були встановлені на день виходу позивача у відставку 25.10.2010 року, не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесеними до чинних законів змінами.

При таких обставинах вказані позовні вимоги суд вважає обґрунтованими.

При вирішенні питання щодо правильного застосування відповідачем ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453- VІ при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та при відмові в його перерахунку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Суддя звільняється з посади органом, що його обрав, або призначив, у разі: подання суддею заяви про відставку, або про звільнення з посади за власним бажанням (п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України).

Згідно ч.1 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-VI від 07.07.2010р.), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку ( ч.5 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в ред.. від 07.07.2010р.).

В абз. 3 п.2.2 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/201, зазначено, що: «В Основному Закону України незалежність як складова частина конституційного статусу особи та ії професійної діяльності визначена лише стосовно суддів і забезпечується, насамперед, особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади( пункт 27 частини першої статті 85,частина четверта, пята статті 126…».

«…Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя» (абз 5 п.2.2).

Одночасно Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 по справі № 1-2/2013 визнані неконституційними зміни ч. 3 ст. 138 Закону № 2453, внесені Законом № 3668, і до застосування повернута частина третя статті в редакції, що діяла до змін.

Згідно поновленої ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453- VІ: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, якій працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Законом № 1166-VII від 27.03.2014р. частина третя статті 138 Закону №2453-VI від 07.07.2010р. була знову змінена і розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів зменшено до 70 відсотків.

При вирішенні питання щодо пріоритету застосування перший чи другий редакції ч.3 ст. 138 Закону № 2453- VІ, суд вважає, що в даному випадку треба керуватися насамперед нормами Конституції України щодо гарантій незалежності суддів.

Як зазначено вище, однією з конституційних гарантій незалежності судді є особливий порядок звільнення судді, що за Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013р. означає конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Згідно абзацу 8 п.п.5 п.4 Указу Президента України № 384 від 06.-4.2011р. «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», саме на органи пенсійного фонду покладено обов`язок щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

З заперечень відповідача та листів на ім`я позивача /а.с. 13,23-24/ вбачається, що вищевказані норми Конституцій України щодо конституційних гарантій незалежності суддів не були враховані при розгляді заяви позивача від 02 лютого 2016 року та вирішенні питання про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, чим порушені законні права та інтереси позивача.

Враховуючи посилання відповідача у запереченнях на рішення Європейського суду з прав людини від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» і рішення суду в справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 року, суд вважає, що необхіднозвернутись до висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 р., справа «Проніна проти України», «п.23, суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див."Руїз Торія протии Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine),рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29)».

Звернення представника відповідача до п. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосування строків перерахунку призначеної пенсії суд до уваги не сприймає, оскільки, строк звернення до адміністративного суду, передбачений статтею 99 КАС України, позивачем дотриманий, оскільки про порушення своїх прав вона дізналась з довідки ТУ ДСА від 04.12.2015 р., а до суду звернулась з вимогою про проведення перерахунку пенсії 26.02.2016 р.

При таких обставинах дії відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 суд вважає протиправними, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 58, ч.1, п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України, ч.1, 5 ст.. 109, ч.3 ст. 138, п.11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-VI від 07.07.2010р.), Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, Законом України «Про статус суддів» (№2862-XII від 15.12.1992р.), абзацом 8 п.п.5 п.4 Указу Президента України № 384 від 06.-4.2011р. «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», ст. 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 17, 18, 19, 49, 70, 71, 72, 86, 99, 159, 160, 161, 162,163, 167, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Мелітопольського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до п.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Зобов`язати Мелітопольське обєднанне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до п.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізький області № 08- 03 /526 від 04 грудня 2015 року, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням різниці, яка була виплачена.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Ніколова І.С.