Справа № 802/3673/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 січня 2017 р. Справа № 802/3673/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришена Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

за відсутності представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області

про: поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду із Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області (далі - відповідач) про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.12.2016 справу прийнято до свого провадження.

В ході розгляду адміністративної справи судом допущено заміну відповідача з Управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області на Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові заперечення Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області від 06.01.2017 року за вх. №698 з яких слідує, що відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку з урахуванням письмових заперечень відповідача, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 26 вересня 1991 року працював у сфері земельних ресурсів на різних посадах, з 14 лютого 2013 року призначений на посаду начальника відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Козятинському району Вінницької області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» №5 від 14 січня 2015 року реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Наказом голови комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України №28 від 15 червня 2015 року Управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області реорганізовано шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області.

16 червня 2015 року ОСОБА_1 письмово попереджено про можливе вивільнення у разі відмови від переведення на іншу посаду у звязку з реорганізацією Управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» №5 від14.01.2015р. постановлено, реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до вказаної Постанови комісією з реорганізації Держземагенства земельних ресурсів України видано наказ №28 від 15.06.2015р. про реорганізацію Управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області.

В звязку з реорганізацією 16 червня 2015 року Управління Держземагенства у Козятинському районі письмово попередило ОСОБА_1 про можливе майбутнє вивільнення. Одночасно вказано, що строк дії попередження 2 місяці, починаючи з дня попередження та зазначено, що у різі відмови від переведення на іншу посаду відбудеться звільнення із займаної посади згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України у звязку зі скороченням.

В подальшому, 17.07.2015р. позивачу запропоновано посаду головного спеціаліста державного геодезичного нагляду із посадовим окладом 1218 грн. з проханням повідомити про свою згоду або відмову. З вказаною пропозицією позивач ознайомився 20.07.2015р., про що свідчить відповідний підпис. Одночасно просив запропонувати йому рівнозначну посаду.

В звязку з відсутністю заяви позивача про згоду на призначення на іншу роботу та сплину строку вивільнення працівників, передбаченого Планом заходів з реорганізації Управління Держземагенства у Козятинському районі, наказом №24 від 17 липня 2015р. ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу державного земельного кадастру Управління Держземагенства у Козятинському районі з 17.08.2015р. на підставі пункту 1 статті 740 КЗпП України.

Пізніше, а саме, 23.09.2015р. до цього наказу внесено зміни у частині дати його видачі, шляхом виправлення у даті місяця «липня» на «серпня».

Не погоджуючись зі звільненням позивач звернувся з цим позовом до Вінницького окружного адміністративного суду про поновлення його на посаді начальника відділу Державного земельного кадастру Управління Держземагентсва у Козятинському районі.

Постановою суду від 09.10.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, позивач оскаржив його до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою ВАСУ від 08.11.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03.10.2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій ВАСУ вказав, що в ході реорганізації дійсно відбулося скорочення штатної чисельності працівників з 23 до 22. Проте, судами не надано належної правової оцінки тому, що скорочення посади, на якій проходив службу позивач не відбулося, не з'ясовано чи була вакантна ця посада і чи мав позивач переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Також, на переконання ВАСУ, висновки судів щодо відмови позивача від запропонованої посади головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду не відповідає матеріалам справи.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції прийшов до переконання, що суди, не досліджуючи питання щодо наявності інших вакантних посад, які відповідно до своєї кваліфікації міг би обіймати ОСОБА_1, встановили, що йому була запропонована лише одна посада, а отже, висновок про правомірність звільнення позивача є передчасним.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу наведені у статті 40 Кодексу законів про працю України (КЗпП України).

Так, відповідно до пункту 1 частини першої вказаної статті, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина 2 статті 40 Кодексу законів про працю України).

Отже, законодавцем передбачено передумову звільнення працівника на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. Зокрема, таке звільнення допускається лише у разі неможливості переведення його за згодою на іншу роботу або у разі ненадання працівником своєї згоди на переведення його на іншу (запропоновану) роботу.

Тобто, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, допускається при умові дотримання відповідної процедури, а саме: роботодавець пересвідчився у неможливості переведення за згодою такого працівника на іншу (запропоновану) роботу.

В свою чергу, стаття 49-2 КЗпП України вимагає, щоб про наступне вивільнення працівника попереджали персонально не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Водночас, частина перша статті 43 КЗпП України вимагає, щоб розірвання трудового договору з вказаної підстави, могло бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

З аналізу наведених норм видно, що законодавець врегульовуючи питання щодо звільнення особи з ініціативи власника та з підстав реорганізації підприємства, вимагає про таке звільнення попереджати працівника за два місяці, одночасно пропонуючи йому іншу роботу.

Пунктами 3 та 10 додатку 3 до наказу комісії з реорганізації Держземагенства України від 15.06.2015 року №28 "Про реорганізацію управління Держземагенства у Козятинському районі Вінницької області" передбачено план заходів з реорганізації Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області. Згідно вказаного наказу необхідно було ознайомити з письмовим попередження про майбутнє вивільнення працівників Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області не пізніше двох місяців до такого вивільнення. Відповідно до п. 4.3 Наказу про результати проведення реорганізації повідомити Держгеокадастр до 17.08.2015р.

ОСОБА_1, начальник відділу державного земельного кадастру управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області, 16 червня 2015 року був ознайомлений з попередженням про вивільнення, про що засвідчує його власноручний підпис та вказана на ньому дата "16.06.2015 року".

В подальшому, позивачу було запропоновано посаду головного спеціаліста з державного геозидичного нагляду з посадовим окладом 1218 грн. Із такою пропозицією ОСОБА_1 ознайомлений 20.07.2015 року про, що свідчить відповідний напис. Проте, на пропозиції посади державного службовця ОСОБА_1 залишив без підпису рядки «Згоден» та «Від пропозиції відмовляюсь», при цьому зробив відмітку «Ознайомлений 20.07.2015 року і пропоную запропонувати рівноцінну посаду».

Станом на 16.08.2015 року ОСОБА_1 своєї згоди на пропозицію вакантної посади не надав. Отже, фактично, позивач не погодився на запропоновану йому посаду у двомісчний термін від дня попередження про вивільнення.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП Україн, звільнення працівника допускається лише у разі неможливості переведення його за згодою на іншу роботу або у разі ненадання працівником своєї згоди на переведення його на іншу (запропоновану) роботу.

Як свідчать матеріали справи, позивач такої згоди на переведення його на іншу запропоновану роботу не надавав.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача про обовязок відповідача пропонувати та надавати рівнозначну або рівноцінну посаду, з огляду на те, що законодавець зобовязує роботодавця запропонувати працівникові саме «іншу роботу», що не є тотожним поняттям «рівноцінна» або «рівнозначна».

Суд зауважує, що попередження про вивільнення не могло відбуватися одночасно із пропозицією, оскільки структура та штатний розпис управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області на 2015 рік був затверджений головою Держгеокадастру 19 червня 2015 року. Тоді як повідомлення про вивільнення було надане 16.06.2015 року.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у даній справ ВАСУ вказав, що для правильного вирішення справи необхідно дослідити питання щодо скорочення посади на якій проходив службу позивач.

Так, судом встановлено, що штатний розпис на 2014 рік Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області передбачав 23 штатних одиниці.

Штатний розпис на 2015 рік Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької був доведений в кількості 22 штатні одиниці.

Отже, скорочення штату відбувалося на 1 штатну одиницю. Таке скорочення відбувалося за рахунок посад заступника начальника відділу державного земельного кадастру (1 штатна одиниця) і головного спеціаліста відділу державного земельного кадастру (1 штатна одиниця). Проте, штатним розписом Управління Держгеокадастру була введена нова посада - головний спеціаліст з державного геодезичного нагляду. Різниця між штатними розписами становила 1 штатну одиницю.

Кількість спеціалістів, які працювали за трудовим договором на момент реорганізації становила 21 особу.

Не надання згоди ОСОБА_1 на запропоновану йому посаду головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області передбачала його звільнення у зв'язку із скороченням посади начальника відділу державного земельного кадастру управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області, як такої, взагалі з підстав припинення діяльності Дежземагентства.

Також, при вирішені спору суд враховує положення статті 42 КЗпП України, яка регулює питання щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Так, у частині першій цієї норми вказано, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Як видно з наданих штатного розпису на 2015 рік Управління Держземагенства у Козятинському районі та штатного розпису на 2015 рік Держгеокадастру у Козятинському районі, у відділі державного земельного кадастру, який очолював позивач, передбачалось 9 штатних одиниць, тоді як у цьому ж відділі нового штатного розпису передбачено 7. Отже, відбулось скорочення на 2 одиниці. Таким чином, визначаючись щодо кандидатури особи, яка б могла обіймати спірну посаду, керівником установи, як вказано у письмових запереченнях та підтверджується наданими суду доказами, запропонувано її особі з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому, позивачу запропоновану вільну вакантну посаду головного спеціаліста з держаного геозидичного нагляду.

Згідно штатного розпису на 2015 рік Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької, інших вакантних місць на час звільнення позивача не було.

Так, в абзаці четвертому пункту 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Як видно з пункту 19 даної Постанови, проведення такої перестановки є правом власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 42 КЗпП України, перевага ОСОБА_1, як працівника з тривалим безперервним стажем роботи в даній установі, мала місце при залишенні його на роботі з наданням йому пропозиції зайняти посаду головного спеціаліста державного геодезичного нагляду, і не мала підстав для розгляду на призначення його на посаду начальника відділу державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області, оскільки були відсутні його переваги, які б характеризувалися рівними умовами продуктивності праці у порівняні з особою, яка була призначена на цю посаду.

До того ж наказом Держземагентства №22 від 16.07.2016 року ОСОБА_1 оголошена догана за ненанележне виконання службових обов'язків.

Як встановлено судом та не заперечувалося у судовому засіданні позивачем та його представником, на момент звільнення 17.08.2015 року ОСОБА_1 вакантною в Управлінні Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області залишалася лише посада головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду, свою згоду на переведення якої позивач не надав.

Враховуючи, що запропонована посада була вакантною, ОСОБА_1 не скористався правом після звільнення написати заяву на прийняття його на роботу, а відповідачем, у свою чергу, дотримано вимоги чинного законодавства, суд прийшов до переконання про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на попередній посаді. Як наслідок, не можуть підлягати задоволенню й вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відтак, у задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна