Справа № 308/9725/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.,

при секретарі Бомбушкар В.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

19.09.2016 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 052142 від 09.09.2016 року, винесену поліцейським роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП рядовою поліції ОСОБА_3 посилаючись на те, що вказаною постановою позивача було визнано винним в тому, що 09.09.2016 року о 17 год. 10 хв. в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, буд. № 110, під час керування транспортним засобом, користувався засобом звязку, тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. «Д» п. 2.9 Правил дорожнього руху України. У зв'язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення вимог ПДР позивачем в понятті ст. 122 КУпАП ним вчинено не було. На підставі викладеного просив скасувати вищезазначену постанову та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу правопорушення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, у своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказуючи, що постанова була винесена без порушення та в межах чинного законодавства, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

В суді встановлено, що 09.09.2016 року поліцейським роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП рядовою поліції ОСОБА_3 було винесено відносно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії АР № 0521142, якою на останнього, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно вищевказаної постанови від 09.09.2016 року серії АР № 0521142, 09.09.2016 року о 17 год. 10 хв. в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, біля будинку № 110, ОСОБА_1, під час керування транспортним засобом, користувався засобом звязку, тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. «Д» п. 2.9 ПДР України, за ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі повязана з повним, всебічним і обєктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в такій інспектор УПП обмежився лише описом скоєного, на його думку правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відтак, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не встановлено свідків події, та повно і всебічно не було дослідженно усіх обставини справи.

Будь яких належних доказів вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного правопорушення , а віддак правомірності накладення на нього адміністративного стягнення , суду ненадано.

Крім того суд також бере до уваги наданий в судовому засіданні представником відповідача рапорт нач. СЗТ УПП у м. Ужгороді та МукачевіДПП ОСОБА_4 , згідно якого вбачається , що подія за участю ОСОБА_1 не фіксувалася за допомогою відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність постанови АР № 0521142 від 09.09.2016 року та вважає, що дану постанову слід скасувати.

Однак , що стосується позовної вимоги у частині закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , то така до задоволення не підлягає, оскільки згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу частин 1 та 2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ст.ст. 247,248 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до повноважень того органу, яким було винесено таку постанову, тобто у даному випадку до компетенції відповідача, а отже, позовні вимоги в частині закриття справи за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП рядової поліції ОСОБА_3 серії АР № 052142 від 09.09.2016 року, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Придачук