Справа № 577/3855/16-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р.Справа № 577/3855/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Яковенка М.М.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2016р. по справі № 577/3855/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, щорічну допомогу на оздоровлення з 2012 по 2016 р. включно в розмірі, установленому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплаченої суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, в якому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплати йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, щорічну допомогу на оздоровлення з 2012 року по 2016 рік включно в розмірах, встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2016 року позовні вимоги за період 01.01.2012 року по 13.03.2016 року залишено без розгляду (а.с.7).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на її незаконність та необґрунтованість, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду, і направити справу для розгляду до Конотопського міськрайонного суду Сумської області (а.с. 5-6). Апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесено без урахування положень частини 1 статті 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», відповідно до яких право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 19.09.2016 року позивач звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, в якому просив суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплати йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, щорічну допомогу на оздоровлення з 2012 року по 2016 рік включно в розмірах, встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше виплачених сум.

Залишаючи позовні вимоги за період 01.01.2012 року по 13.03.2016 року без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом , залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, позивачем до суду першої інстанції не було заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду та не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом щодо нарахування та виплати йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.01.2012 року по 13.03.2016 року включно.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та застосування строку звернення до суду за захистом своїх прав за період з 01.01.2012 року по 13.03.2016 року, передбаченого 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» , а отже обґрунтованість висновків суду першої інстанції про залишення позову в зазначеній частині без розгляду.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження колегія суддів не встановила порушень норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст. ст.2, 11, 18, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2016року по справі №577/3855/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Лях О.П.
Судді Рєзнікова С.С. Яковенко М.М.