Справа № 2-а-18/11
Суддя: Сабада В. В.
Дата ухвалення: 2011-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-18/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2011 28 березня 2011 року суддя Болградського районного суду Одеської області Сабада В. В. розглянувши у порядку ПИСЬМОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області «про стягнення заборгованості на оздоровлення»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо неповної виплати йому, як інваліду 3 групи, учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення в 2010 році у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, посилаючись на те, що відповідач виплатив йому в 2010 році тільки 90 гривень замість 3552 гривень і 3462 грн. не сплатив. Просив також зобовязати відповідача заборонити з 01.01.2012 року, при нарахуванні йому щорічної допомоги на оздоровлення, застосовувати Постанову Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року.

Відповідач позов не визнав посилаючись на правильність своїх дій.

Позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи і визнаний інвалідом 3 групи, що підтверджується його посвідченням серія А № 114365 с від 27.08.2009 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»позивач має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати.

Позивачу відповідачем виплачена така допомога в 2010 році в розмірі 90 гривень.

Разом з тим, станом на день виплати в 2010 року, розмір мінімальної заробітної плати був встановлений в сумі 888 гривень.

Тому відповідач, згідно з ч. 3 ст. 48 вищезазначеного закону, зобовязаний був виплатити позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення в 2010 році виходячи з такого розрахунку:

888 грн. х 4 = 3552 гривень.

Як встановив суд, позивачу відповідачем щорічна грошова допомога на оздоровлення в 2010 році була виплачена в сумі 90 гривень.

Таким чином відповідач не до нарахував і не до виплатив позивачу за 2010 рік загальну суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення, а саме: 3552 - 90 = 3462 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди України, при розгляді справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї, а також практику Європейського суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до названої Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття власності, яке міститься у ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції і яке не обмежене власністю на фізичні речі та залежить від формальної класифікації у національному законодавстві. Борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права і, таким чином, як власність.

Європейський Суд з прав людини при розгляді справи Кечко проти України зауважив, що в межах свободи дій право держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, припиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними, У зв`язку з цим Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів Закону України, відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим, та Закону України Про державний бюджет на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як Lex specialis. Європейський Суд не прийняв і аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основаних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня ( стаття 48 Конституції України), тому суд вважає, що право на соціальний захист не може бути обмежено на строк позовної давності, а тому вона, позовна давність, на соціальні виплати не поширюється.

Суд вважає, що згідно з ч. 2 п. 1 ст. 256 КАС України вимога позивача про звернення постанови до негайного виконання в частині стягнення всієї суми боргу підлягає задоволенню, оскільки відповідач безпідставно не до нараховував і не до виплачував позивачу щорічні грошові допомоги, які потрібні позивачу на його лікування.

Водночас суд зазначає, що згідно з ст. 5 ч. 2 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Зазначені в заяві від 19.01.2011 року позовні вимоги стосуються майбутнього і тому вони не підлягають задоволенню, як такі, що грунтуються на припущеннях про незмінність регулювання спірних правовідносин в подальшому.

Керуючись п. 10 ст. 3, ст. 11, 69-71, 105, ч. 3 ст. 122, ст. 160-162, 185, 186, 256 ч. 2 п. 1 КАС України, ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Дії Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті щорічної разової допомоги на оздоровлення, як інваліду 3 групи учаснику ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи за 2010 рік, виходячи з розміру 4 мінімальних заробітних плат на день її виплати - визнати неправомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 3462 гривень

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанову в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 3462 ( три тисячі чотириста шістдесят дві) гривні звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку поданням апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: