Справа № 128/3409/16-а
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3409/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2017 року м. Вінниц

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі -Микитюк І.С., без часті сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року до провадження Вінницького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивовано тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено посадові оклади відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників.

Зазначив, що 03.09.2001 р. йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати (відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 1991 рік).

10.08.2016 року він звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії , у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників, надавши довідку Генеральної прокуратури України про заробітну плату № 18-965зп від 16.06.2016, на підставі постанови Кабінету Міністри України № 1013 від 09.12.2015 року.

Листом від 12.08.2016 року за № 0-36, відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії, з посилкою на розділ 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, згідно з яким у разі неприйняття до 01.06.2015 р. Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно де спеціальних законів, в тому числі, відповідно до Закону України «Пре прокуратуру», тому пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаним законом, не призначаються, раніш призначені пенсії не перераховуються.

Вважає такі дії відповідача протиправним, та такими, що суттєво обмежує обсяг його пенсійних прав.

Просить суд, визнати за ним право на перерахунок пенсії, у зв'язку із підвищенням посадових окладів відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників Постановою Кабінету Міністрів Україну від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів»; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії за вислугу років реалізовані через лист від 12.08. 2015 за № 0-36; зобов'язати відповідача перерахувати розмір його пенсії із розрахунку середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратурі України від 16 червня 2016 р. за №18-965зп про заробітну плату у розмірі 90 % з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто- з 01.01.2016 року; виплатити різницю між фактично отриманою пенсією та належною до сплати сумою; виплачувати розмір перерахованої пенсії відповідно до цього пункту у подальшому.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 нез*явився надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності , підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Представник відповідача Мільштейн С.В. в судове засідання також нез*явилася подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності , заперечувала проти задоволення позову із підстав зазначених у запереченнях (а.с.49-52), відповідно до яких Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі не погоджується з вимогами, викладеними у адміністративному позові з огляду на те, що з 03.09.2001 року позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року при загальному стажі роботи 31 рік 02 місяці 28 днів. 10.08.2016 року позивач звернувся до управління за перерахунком пенсії в зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Відповідно до розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Крім цього, Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року втратив чинність і з 15.07.2015 року набув чинності новий Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, у ч. 20 ст. 86 якого зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вказує. Що на даний час порядок та умови перерахунку пенсії працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначені, тому не здійснюються.

Зазначила, що жодним нормативним-правовим актом не передбачена можливість здійснення перерахунку пенсії за період до подання заяви про перерахунок пенсії. Тому вимога позивача стосовно зобов'язання здійснити йому перерахунок пенсії з 01.01.2016 року є протизаконною.

Проситьвідмовити ОСОБА_1 в задоволенні даного адміністративного позову.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб.

Вивчивши позов та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволенні виходячи з наступного.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 03.09.2001 року йому призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до Закону України « Про прокуратуру» № 1798-ХІІ від 05 листопада 1991 року при загальному стажі 31 рік 02 місяця 28 днів.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів" з 01 грудня 2015 року збільшено заробітну плату працівникам прокуратури, що є підставою для перерахунку пенсії і не визначає відсотки заробітку з якого призначається пенсія, а визначає розмір заробітної плати.

10.08.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії у розмірі 90 % , у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату № 18-965зп від 16.06.2016 р. , без обмеження граничного розміру пенсії.(а.с. 26,29).

12.08.2016 року листом позивачу ОСОБА_1 відмовлено відповідачем у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" №213 від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне) довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру". У зв'язку із цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище визначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. (а.с.27-28).

З даною відмовою позивач не погодився та звернувся з даним позовом до суду -29.09.2016 р. ( а.с.2-24)

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Так, ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в органах прокуратури та набув права з 03.09.2001 р. на пенсійне забезпечення у 2001 році за вислугою років ( у розмірі 90 % від заробітної плати ) на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (Закон №1789) (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Згідно із положеннями ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону №1789 передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 №76-VIII (Закон №76) внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та ч. 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Так, 15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення :Закон України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., №53, ст. 793, №50, ст. 474; 1995 р., №11, ст. 71, №34, ст. 268; 2001 р., №9, ст. 38, №44, ст. 233; 2002 р., №17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., №29, ст. 233, №30, ст. 247; 2004 р., №8, ст. 66; 2005 р., №2, ст. 32, №6, ст. 132, №11, ст. 198; 2006 р., №1, ст. 18, №19 - 20, ст. 156; 2007 р., №7 - 8, ст. 66, №33, ст. 442; 2008 р., №№5 - 8, ст. 78, №48, ст. 357; 2010 р., №37, ст. 497, №№41 - 45, ст. 529; 2011 р., №23, ст. 160, №30, ст. 279; 2012 р., №12 - 13, ст. 82; 2013 р., №14, ст. 89, №21, ст. 208, №37, ст. 490, №39, ст. 517; 2014 р., №11, ст. 132, №17, ст. 593, 20 - 21, ст. 745, №22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року №1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року;

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Суд звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При вирішенні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає правомірними дії відповідача, щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 90 % від загальної місячної заробітної плати, оскільки відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повної постанови.

Повна постанова суду виготовлена 17 січня 2017 року.

Суддя: