Справа № 820/6764/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
11 січня 2017 р. № 820/6764/16
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Зінченка А.В.,
при секретарі судового засідання Абоян І.І.
за участю:
позивача ОСОБА_1
представники відповідачів не прибули
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації та Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації та Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації оформленого протоколом №183 від 12.02.2016 року про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», з числа осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження; зобов`язати Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації поновити порушене законне право ОСОБА_1 шляхом видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та вкладку до нього.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є неправомірним, необґрунтованим, та таким, що порушує права та інтереси позивача.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.
Представник відповідача, Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації, в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав до суду письмові заперечення, в яких заперечував проти позову та просив суд розглядати справу без участі представника відповідача.
Представник відповідача, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав до суду письмові пояснення та просив суд розглядати справу без участі представника відповідача.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 27 липня 1993 року ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії серії НОМЕР_1 та вкладку до посвідчення № НОМЕР_2 .
Відповідно до експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку хвороб та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру від 17 червня 1993 року № 6216 і довідки до акту огляду МСЕК серія МСБ № 144237 від 17.06.1998 року, позивачу встановлено III групу інвалідності, пов`язаної з професійним, захворюванням викликаним аварією на ЧАЕС та віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно витягу з протоколу № 183 від 12.02.2016 року засідання Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», з числа осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження.
Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт; спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування; спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.
У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.
Відповідно до статті 9 Закону № 796, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з статтею 10 Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими актами законодавства.
Згідно із пунктом 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору Перереєстровано і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Тобто, це перелік документів, які безумовно засвідчують факт роботи у зоні відчуження.
Спірні же питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вирішуються Комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях.
Отже, в разі якщо надані документи не дають змоги підтвердити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, громадянин звертається до Комісії.
Позивачем були надані наступні документи: рішення районного Московського суду м. Харкова від 29.04.1996 р. по справі № 2-2128 яким підтверджується факт безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні відчуження з 16 червня по 1 липня 1986 року, яке було отримано тому, що оригінал посвідчення про відрядження не зберігся у зв`язку із спливом термінів зберігання; довідка Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова від 23.03.1998 року додаток З про те, що в проміжок часу з 16 червня по 01 липня 1986 року позивачу сплачувалась заробітна плата в трьохкратному розмірі за роботу в населених пунктах с. Андріївка, с. Каменка, с. Опачичі Чорнобильського району, та с. Луб`янка Поліського району; копією розпорядження Виконавчого комітету Комінтернівської районної ради народних депутатів від 17.03.1992 № 34-2 Про оплату за час роботи в ЗО км. Зоні Чорнобильської АЕС, експертний висновок Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку хвороб та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру від 17 червня 1993 року № 6216 та довідки до акту огляду МСЕК серія МСБ Х 144237 від 17.06.1998 року, якими встановлено, що захворювання які пов`язані з впливом іонізуючих і інших шкідливих факторів при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Статтею 14 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.
Так, до 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (ст. 10,11 та ч. З ст. 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
Відповідно до ст. 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно з п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи видача посвідчень провадиться, зокрема, обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Наведене підтверджує, що при видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії серії НОМЕР_1 норми діючого законодавства порушені не були.
Крім того, як раніше зазначалося, рішенням районного Московського суду м. Харкова від 29.04.1996 р. по справі № 2-2128, яке набрало законної сили, підтверджується факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні відчуження з 16 червня по 1 липня 1986 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації оформленого протоколом №183 від 12.02.2016 року про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», з числа осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, підлягає скасуванню як таке, що прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації поновити порушене законне право ОСОБА_1 шляхом видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та вкладку до нього, суд зазначає наступне.
З системного аналізу положень ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення.
Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
При цьому, суд зауважує, що приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має прав перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.
Отже, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.
Таким чином, суд дійшов висновку не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації поновити порушене законне право ОСОБА_1 шляхом видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та вкладку до нього.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 69- 71, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році та Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовільнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації оформлене протоколом №183 від 12.02.2016 року про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», з числа осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.
Постанова в повному обсязі виготовлена 13 січня 2017 року.

Суддя А.В. Зінченко