Справа № 171/1542/16-а
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1542/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Апостолівської міської ради Дніпропетровської області,

встановив:

Позивач звернулась з позовом до суду про визнання незаконним та скасування рішення Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 1729-63/VI від 31.01.2015 року «Про затвердження ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Апостолівської міської ради на 2015 рік». В обґрунтування позову зазначила, що спірне рішення не відповідає вимогам Податкового кодексу України, зокрема пп. 12.3.4, п.12.3 ст. 12, яким встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Крім того, підпунктом 4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Ч.3 ст.27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетному періоду, що настає за плановим. Крім того, в п.4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 78- VIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», зазначено: «Рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Відповідач, виконуючи рекомендацію Закону № 78- VIІ, під час прийняття вищевказаного рішення повинен був дотримуватися вимог обов'язкових приписів Податкового кодексу України - пп. 12.3.4, п.12.3 ст. 12, пп.4.1.9 п.4.1 ст.4, а також положень ст. 19 Конституції та ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування». Про порушення Апостолівською міською радою її прав і законних інтересів вона дізналася в серпні 2016 року після звернення до податкової інспекції за місцем проживання, після чого звернулася до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити.

16.11.2016 року представником відповідача подано заперечення на позов, вважає, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем у відповідності до чинного законодавства, у межах повноважень та з додержанням процедури прийняття акту місцевого самоврядування з даного питання. Вказав, що відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняте рішення з питань встановлення податку на нерухоме майно входить до повноважень міської ради та згідно з протоколом пленарного засідання шістдесят третьої сесії Апостолівської міської ради VI скликання оскаржуване рішення прийняте більшістю депутатів від загального складу ради. Закон від 28.12.2014 року № 71-VIII не був визнаний не конституційним, а отже, підлягає застосуванню з моменту набрання чинності. Таким чином, при ухваленні оскаржуваного рішення Апостолівська міська рада діяла в межах наданих їй законом повноважень в інтересах територіальної громади міста для забезпечення повноцінної реалізації територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування, тому реалізація цього права не може розцінюватися як порушення права та інтересів позивача. Крім того, вважає, що прийнятий актом не порушуються жодні права позивача, а отже підстав для задоволення позову не вбачається.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, 16.01.2017 року подав заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, документів, що підтверджують поважність причини, до суду не надав, на підставі чого у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.

31 січня 2015 року Апостолівською міською радою прийнято рішення за № 1729-63/VI «Про затвердження ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Апостолівської міської ради на 2015 рік» (а.с. 8).

Вказаним рішенням введено на території Апостолівської міської ради податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості, та затверджено розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Апостолівського району, для об'єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 0,2 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, та для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб у розмірі 0,5 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до статті першої Податкового кодексу України - цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.8 зазначеного Кодексу - в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. Згідно п. 8.3. ст.8 - до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 10.3 ст.10 - місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

В пункті 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року, зазначено: рекомендувати органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Разом з тим відповідач, виконуючи рекомендацію Закону № 71-VІІІ та приймаючи спірне рішення, зобов'язаний був дотримуватись інших обов'язкових приписів Податкового кодексу України, а саме, п.п.12.3.4 ст.12, яким встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Крім того, пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила.

Таким чином, оскільки відповідачем не дотримано вимоги п.п.12.3.4 ст.12 та п.п.4.1.9 п.п.4.1 ст.4 ПК України, тому рішення 63 сесії VІ скликання Апостолівської міської ради № 1729-63/VI «Про затвердження ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Апостолівської міської ради на 2015 рік» від 31 січня 2015 року суперечить вимогам чинного законодавства, що обумовлює його скасування та задоволення позовних вимог.

При ухваленні постанови суд також враховує, що Законом України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» лише рекомендовано органам місцевого самоврядування вчинити певні дії, в той час, як п.п.12.3.4 Податкового кодексу України законодавцем чітко встановлено повноваження міської ради при встановленні місцевих податків та зборів.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 551 гр. 21 коп.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що оспорюваний акт органу місцевого самоврядування не порушує прав позивача, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що нормативно-правовий акт - офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженими на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування.

Оскаржуване рішення за своєю правовою природою є нормативно-правовим актом, оскільки містить адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері справляння та сплати місцевого податку та регулює ставку податку на території міста ОСОБА_1

Застосуванням нормативно-правового акта до особи є також виникнення на підставі цього акта правовідносин, які покладають на особу певні права чи обов'язки.

Особа є суб'єктом правовідносин, в яких буде застосовано нормативно-правовий акт, якщо вона безпосередньо є учасником матеріальних правовідносин, для врегулювання яких прийнято нормативно-правовий акт.

Суб'єктом оскарження можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, при цьому не обов'язково, щоб на момент оскарження щодо них вже було застосовано відповідний нормативно-правовий акт, достатньо, щоб такий акт теоретично міг бути застосований до них, як до суб'єктів відповідних правовідносин.

Така позиція відповідає Правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові Верховного суду України від 25.05.2010 року.

Позивач є власником об'єкту нерухомого майна в м. Апостолове, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, а тому є платником податку на нерухоме майно, відмінним від земельної ділянки та суб'єктом правовідносин, у яких буде застосований цей акт, крім того, відповідачем у запереченні на позов зазначено, що за позивачем рахується заборгованість зі сплати вищевказаного податку в сумі 20000 гр. Вказане свідчить про порушення прав позивача з боку відповідача, що виразилося у прийнятті оспорюваного рішення.

Керуючись ст. ст. 159-163, 167 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Апостолівської міської ради Дніпропетровської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 63 сесії VІ скликання Апостолівської міської ради № 1729-63/VI «Про затвердження ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Апостолівської міської ради на 2015 рік» від 31 січня 2015 року.

Стягнути з Апостолівської міської ради Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 гр. 21 коп.

На постанову може бути подано апеляцію до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя: Т. А. Чумак