Справа № 826/2027/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19 січня 2017 року 12 год. 05 хв. № 826/2027/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича (далі - відповідач) про скасування постанови відповідача від 13 січня 2016 року у виконавчому провадженню ВП №49151865 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 54948943,32 грн. (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавства, чим порушено законні права та інтереси позивача.

Поряд з цим, одночасно із позовом позивачем заявлено письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову (далі - заявлене клопотання).

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/2027/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів. Разом з тим, під час підготовки справи до розгляду судом, з урахуванням норм Закону України "Про державну виконавчу службу" та Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228, допущено заміну первинного відповідача належним - Міністерством юстиції України (далі - відповідач).

Присутній у відповідному судовому засіданні представник позивача повідомив, що заявлене клопотання уже є не актуальним, тому його судом знято з розгляду та вирішення по суті.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази.

Представник відповідача у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49151865 по примусовому виконанню виконавчого листа №757/25642/14-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 17 липня 2015 року, про звернення стягнення на прості іменні акції публічного акціонерного товариства "Шполянський молокозавод" в кількості 3508552 штуки, номінальною вартістю 0,30 грн. кожна, що складають 24,93% статутного капіталу та прості іменні акції публічного акціонерного товариства "Городищенський маслозавод" в кількості 3340010 штук, номінальною вартістю 0,30 грн. кожна, що складають 24,69% статутного капіталу, та належать ОСОБА_1 (боржник) шляхом їх реалізації з аукціону за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності в ході виконавчого провадження для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в рахунок погашення заборгованості в розмірі 549489433,21 грн., а саме, за кредитним договором №02/10/00-KL від 11 лютого 2010 року в розмірі 70204686,48 грн. з них прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 64376089,30 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 687854,07 грн.; пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 5140743,00 грн.; за кредитним договором №15/08/00-KLMV від 18 січня 2008 року в розмірі 288179589,78 грн. з них прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 264053213,73 грн., прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 3028624,82 грн.; пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 21097751,23 грн.; за кредитним договором №03/10/00-KL від 11 лютого 2010 року в розмірі 125766539,12 грн. з них прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 115324940,39 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 1232239,09 грн.; пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 9209359,64 грн.; за кредитним договором №05/10/00-KL від 11 лютого 2010 року в розмірі 65338617,83 грн. з них прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 59914015,34 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 640177,20 грн.; пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 4783425,29 грн.

Позивач стверджував, а відповідач не заперечував, що 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову, згідно якої у виконавчому провадженні ВП №49151865 стягнуто з боржника - ОСОБА_1, виконавчий збір у розмірі 54948943,32 грн.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, відповідно до ст. 1, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1, 2 ст. 25, ч. 1 ст. 31, ч.ч. 1, 8 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Як вбачається з аналізу викладених норм, виконавчий збір стягується з боржника у разі невиконання рішення у встановлений строк з моменту винесення постанови.

Водночас, необхідним також є повідомлення боржника, шляхом надіслання рекомендованим листом із повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання його виконати рішення суду у встановлений законодавством строк.

Отже, підставою для прийняття державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк, у який він може добровільно виконати таке рішення.

У ході судового розгляду справи позивачем (його представником) не заперечувався факт отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №49151865, а також не зазначено, а судом не встановлено, що вказана постанова направлена позивачу з порушенням встановленого чинним законодавством порядку та строку.

Разом з тим, станом на час розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні належні докази виконання позивачем виконавчого листа №757/25642/14-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 17 липня 2015 року.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що прийнявши оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.

При цьому, виходячи з того, що виконавче провадження ВП №49151865 стосується звернення стягнення на прості іменні акції, що належать ОСОБА_1, шляхом їх реалізації для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в рахунок погашення заборгованості в розмірі 549489433,21 грн., суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано визначено виконавчий збір у розмірі 54948943,32 грн., яка складає 10% від суми, що підлягає стягненню (поверненню).

Отже, правові підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови позивачем (його представником) не доведено, а судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда