Справа № 160/664/16-а
Суддя: Кідиба Т. О.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 160/664/16-а
Провадження № 2-а/160/7/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

секретар судового засідання - Сташук В.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кузьмича О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - УПФ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 10 листопада 1970 року по 01 лютого 2001 року працював в органах прокуратури та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 2001 року отримує пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% середнього заробітку посади прокурора Старовижівського району Волинської області.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 року №1013, в червні 2016 року він звернувся до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Листом Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 16 червня 2016 року йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою Локачинського районного суду від 26 липня 2016 року вказане рішення визнано протиправним, зобов'язано Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-92 вих. від 12 лютого 2016 року.

На виконання вказаного рішення Локачинським районним судом 11 жовтня 2016 року було видано виконавчий лист, який скерований для примусового виконання до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області.

Однак, при проведенні перерахунку йому пенсії відповідачем її розмір було обмежено десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, як втратили працездатність.

29 листопада 2016 року він звернувся із заявою до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з проханням провести перерахунок йому пенсії без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, як втратили працездатність.

Листом від 08 грудня 2016 року позивачу відмовлено у проведенні такого перерахунку, адже відповідно до абз.6 ч.15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697 - У11 від 14 жовтня 2014 року, тимчасово, в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законом) не може перевищувати десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що становить 10740 грн.

Вважає вказане обмеження розміру пенсії протиправним і таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому просить суд визнати протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку йому пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-92 вих. від 12 лютого 2016 року та зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та стягнути судові витрати у справі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просив залишити позов ОСОБА_1 без задоволення, мотивуючи, що ним пропущено строк звернення до адміністративного суду та відсутністю підстав для перерахунку пенсії.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у запереченні, просив залишити його без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 лютого 2001 року перебуває на обліку в Локачинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1789 -ХІІ від 12.07.2001 року), виходячи з розрахунку 90% від середнього місячного заробітку за відповідною посадою.

В червні 2016 року він звернувся до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Листом Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 16 червня 2016 року йому відмовлено у проведенні такого перерахунку.

Постановою Локачинського районного суду від 26 липня 2016 року вказані дії УПФ визнано протиправними; зобов'язано Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1789 -ХІІ від 12.07.2001 року) в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-92 вих. від 12 лютого 2016 року.

На виконання вказаної постанови Локачинським районним судом 11 жовтня 2016 року було видано виконавчий лист, що скерований для примусового виконання.

Однак, при проведенні перерахунку пенсії позивачу на виконання рішення суду її розмір було обмежено відповідачем десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, як втратили працездатність.

29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з проханням провести перерахунок йому пенсії без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, як втратили працездатність.

Листом від 08 грудня 2016 року позивачу відмовлено у проведенні такого перерахунку з посиланням на абз.6 ч.15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697 - VII від 14 жовтня 2014 року, відповідно до якого, тимчасово, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законом) не може перевищувати десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що становить 10 740 грн.

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії, в тому числі призначеної (перерахованої) за правилами Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а саме 10 740 грн. Аналогічне положення міститься також в абз.6 ч.15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697 - VII від 14 жовтня 2014 року.

Проте, як зазначено в п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 10 грудня 2013 року № 21-348а13.

Наведені вище норми закону узгоджуються з висновками Конституційного Суду України, згідно з якими зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію - 01 лютого 2001 року її граничний розмір не обмежувався жодним законодавчим актом, то при проведенні перерахунку він також не може бути обмежений.

Разом з тим, згідно із ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, а тому позовні вимоги за період з 01 січня 2016 року по 15 червня 2016 року слід залишити без розгляду.

Проаналізувавши встановлені обставини та викладені норми закону, що врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно обмежив ОСОБА_1 розмір пенсії в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років на підставі постанови суду від 26 липня 2016 року згідно із довідкою прокуратури Волинської області № 18-92 вих. від 12 лютого 2016 року.

Для повного захисту законних прав та інтересів позивача, виходячи із повноважень, визначених суду ч.2 ст. 11, ч. 2 ст.162 КАС України, такі дії УПФ слід визнати протиправними та зобов'язати відповідача здійснити з 16 червня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до виконавчого листа Локачинського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України у зв'язку із задоволенням позову, за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачені ОСОБА_1 згідно із квитанцією № 0.0.671083428.1 від 16 грудня 2016 року (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. ст. 11, 86, 94, 99, 100, 159 - 163, 186, 254 КАС України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-92 вих. від 12 лютого 2016 року.

Зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 16 червня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до виконавчого листа Локачинського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2016 року по 15 червня 2016 року включно залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у справі у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Локачинський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба