Справа № 537/3902/16-а
Суддя: Дядечко І. І.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/3902/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Дядечко І.І,

при секретарі - Пшенишній В.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Богунова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позивач просить скасувати постанову № 210 від 21.07.2016 року та провадження у справі за ст. 152 КУпАП закрити.

Вимоги мотивує тим, що 21.07.2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області була винесена постанова № 210, згідно якої позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. В постанові зазначено, що позивач розмістив без дозвільних документів кавові автомати з автономною системою платежу, чим порушив ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» та п. 5.8.1 (14) Правил благоустрою території м. Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради від 01.11.2011 року за, що на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» та п. 5.8.1 (14) Правил благоустрою території м. Кременчука на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торгівельні лотки, павільйони, кіоски тощо, проте, він не встановлював дані об'єкти, а лише здійснює нагляд за функціонуванням кавових апаратів, забезпечував їх сировиною та здійснював їх інкасацію. Крім того зазначені кавові автомати розміщені на земельних ділянках, які перебувають в користуванні власників об'єктів нерухомого майна на праві оренди за погодженням з цими власниками.

У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити та скасувати постанову № 210 від 21.07.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважає, що постанова № 210 від 21.07.2016 року винесена з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП є обґрунтованою та постановленою з урахуванням всіх обставин, що мали значення при її прийнятті, а тому не підлягає скасуванню, надав письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно п. 5 ст. 16 вказаного Закону, на об'єктах благоустрою забороняється, зокрема самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2016 року вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він порушив ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» та вимоги Правил благоустрою території м. Кременчука п. 5.8.1 (14) розташував без дозвільних документів кавові автомати з автономною системою платежу, за адресами: вул. Миру, 31; вул. Київська, 5А; на перехресті вул. Красіна та Пролетарська, біля магазину «Кошик»; вул. Першотравнева, 43; вул. лікаря О.Богаєвського, 60/1 та інші, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області № 210 від 21.07.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.8.1 (14) Правил благоустрою території м. Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01.11.2011 року та ст. 152 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Диспозицією ст. 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, у виді накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

З оскаржуваної постанови № 210 від 21.07.2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення п. 5.8.1 (14) Правил благоустрою території м. Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради від 01.11.2011 року.

В п. 5.8.1 (14) Правил благоустрою території м. Кременчука зазначено, що на об'єктах благоустрою забороняється, зокрема самовільно встановлювати рекламні засоби, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

При цьому під час розгляду справи встановлено, що зазначені в протоколі та постанові Правила благоустрою території м. Кременчука від 01.11.2011 року на час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача втратили дію. Так, суспільні відносини у сфері громадського благоустрою на той час регулювалися Порядком розміщення на об'єктах благоустрою пересувних тимчасових споруд для здійснення сезонної торгівлі та надання послуг у сфері розваг на території м. Кременчука, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 408 від 16.05.2016 року.

Що стосується заперечень позивача щодо того, що він не може бути суб'єктом правопорушення, то суд зазначає, що суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП може бути, як посадова особа, фізична особа-підприємець так і громадянин. При цьому в матеріалах справи містяться письмові докази про те, що саме позивач, як фізична особа-підприємець є орендарем земельних ділянок на яких розміщено кавові автомати, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що кавові апарати належать йому, в письмових поясненнях до протоколу також не заперечував даного факту та зобов'язувався привести документи у відповідність до чинного законодавства.

Суд оцінює правомірність прийняття адміністративною комісією при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області оскаржуваної постанови на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі нормативно-правового акту, а саме Правил благоустрою території м. Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01.11.2011 року, який на час вчинення адміністративного правопорушення втратив свою дію.

З огляду на зазначене вище оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач в силу покладеного на нього обов'язку не довів правомірність оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови № 210 від 21.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності Бабич. В.В. за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

При цьому, з позовних вимог вбачається, що позивач просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки вирішення вказаного питання відноситься до компетенції органу, яким вирішується справа про адміністративне правопорушення по суті і не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 17, 69, 71, 94, 159, 160, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 210 від 21.07.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання постанови у повному обсязі, з одночасним поданням копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: І.І.Дядечко

Повний текст постанови виготовлено 17.01.2017 року