Справа № 816/1167/15-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 р. Справа № 816/1167/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Бондара В.О., Калиновського В.А.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015р. по справі № 816/1167/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа: Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у проведенні перерахунку грошового утримання (заробітної плати) за період роботи з 25.07.1986 по 25.08.1986; зобов'язати відповідача - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання (заробітної плати) ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986; зобов'язати відповідача - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, видати оновлену довідку про грошове утримання (заробітну плату) за період роботи на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 з урахуванням перерахунку: подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання; використання коефіцієнту кратності 3, 5 замість 2, 4 в окремих зонах небезпеки Чорнобильської АЕС; застосування нарахування денного грошового утримання за 6 замість 8 годин роботи щодобово (у ІІІ зоні небезпеки); розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби; нарахування до 60% преміювання за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС із її збільшенням вдвічі та врахуванням коефіцієнта кратності 3, 5 при роботі в зонах небезпеки І, ІІІ Чорнобильської АЕС; подвоєння оплати праці за роботу у вихідні дні 27.07.1986, 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року та видати довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, зокрема: постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від 5 червня 1986 року, постанови Ради міністрів УРСР та Української республіканської Ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7, постанови Ради Міністрів СРСР № 524-156 від 7 травня 1986 року, а також наказів МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року, № 0189 від 30 червня 1986 року, № 0149 від 26 травня 1986 року, вказівки МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року, вказівки МВС СРСР № 9/354 ДСП від 23.06.1986 р., постанови Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань та Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43, ст. ст. 159, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 року та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обґрунтувань викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінено в порядку процесуального правонаступництва згідно ст. 55 КАС України, третю особу, апелянта у справі - Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці на Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем та третьою особою лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даних апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи /а.с. 76,77/.

У 1986 році позивач проходив службу у воєнізованій пожежній частині №15, підпорядкованій загону ВПО-1 м. Кременчука, що входив у структуру відділу пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому, на посаді інструктора пожежної безпеки у званні капітан внутрішньої служби .

У період з 25.07.1986 по 25.08.1986 позивач виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 18/.

Протягом січня-березня 2015 року позивач неодноразово звертався до ГУДСУНС у Полтавській області із заявами про проведення перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 /а.с. 20-22, 110, 112/.

Однак, відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення відповідного перерахунку та видачі нової довідки /а.с. 23-24, 113-115/.

Не погодившись з такою відмовою та вважаючи за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та видати довідку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку заробітної плати та відмови видати позивачу нову довідку про заробітну плату за час роботи в зоні відчуження є протиправними.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року №10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року №1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року №1767-рс і від 11 грудня 1986 року №2488-рс.

Також, розсекречуються прийняті до виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 року №207-7, Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 року №12-рс та Листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 року №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно з Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" встановлено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Згідно з Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7).

На підставі пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1, 4 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР №0130 від 11 травня 1986 року та №0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР №35з від 30 травня 1986 року).

Згідно вказівки МВС СРСР №1/5725 від 21 жовтня 1986 року видана вказівка ГУ ДПО №3/7/1587 від 17 грудня 1986 року "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Також, Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Вказаною постановою також визначено, що для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії, в зоні іонізуючого опромінення, встановлюється шестигодинний робочий день (пункт 4). З огляду на викладене, інший час підлягав врахуванню як знаходження в резерві в стані бойової готовності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про правонаступництво України" закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців", працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. (Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань).

З урахуванням викладених норм, колегія суддів вважає, що дія приписів пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7 поширюється на військовослужбовців органів УВС. У зв'язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції невірно застосовані до спірних відносин вищевказані норми.

При цьому, зважаючи на особливий статус осіб, відряджених до зони Чорнобильської АЕС, доводи відповідача про необхідність застосування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986р. по 25.08.1986р. лише вимог Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС СРСР від 19.03.1984 №090 є безпідставними.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виконував службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС загалом 32 доби, з них: 31 добу - у третій зоні та одну добу - у першій зоні /а.с. 18/.

Як встановлено зі змісту витягу з наказу Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів від 31.07.1986 №89лс "По особовому складу" на дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді інстурктора 15-ї воєнізованої пожежної частини з охорони Автомобільного заводу м. Кременчука у званні капітан внутрішньої служби /а.с. 15/.

Відповідач не заперечує, що воєнізована пожежна частина №15 була підпорядкована загону ВПО-1 м. Кременчука, що входив у структуру відділу пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 мав проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців, а саме - виходячи з : - використання коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І, ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26.05.1986 №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби; - нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 30.06.1986 №0189 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення особового складу органів і військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища" із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І та ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, з урахуванням кратності зони небезпеки та обчислення за одну годину як 1/3 години робочого часу за період несення служби у стані бойової готовності, понад середньомісячної заробітної плати, у порівняннями із установленими чинним законодавством нормами.

Разом з цим, як встановлено зі змісту довідки УМНС України в Полтавській області від 12.12.2011 вих. №08-04/289 /а.с. 19/, позивачу:

- відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 збережена та нарахована за основним місцем служби середня заробітна плата (грошове забезпечення) в розмірі 232,26 крб. за 32 доби;

- відповідно до пункту 1 постанови ЦК КПРС, президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, розпоряджень Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964рс та від 23.05.1986 №1031рс, наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986, із змінами від 30.06.1986 №0189, вказівки МВС СРСР від 30.05.1986 №35 з одинарного посадового окладу та окладу за спеціальне звання (посадовий оклад - 95,00 крб., оклад за спеціальне звання - 130,00 крб.) застосовано кратність 2 по 1 зоні небезпеки, кратність 4 по 3 зоні небезпеки. Таким чином, нарахована кратність 2 по 1 зоні небезпеки - 14,50 крб. та кратність 4 по 3 зоні небезпеки - 899,93 крб.;

- відповідно до вказівки Управління пожежної охорони МВС УРСР від 17.12.1986 №3/7/1587, адресованої у 1986 ОПО УВС м. Полтава нараховано виплату за час перебування у резерві в стані бойової готовності 77,41 крб., з розрахунку одинарного розміру окладу за посадою та окладу за спеціальне звання.

Будь-які інші нарахування УМНС України в Полтавській області не здійснювались.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846).

У відповідності до пункту 7 вказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Таким чином, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1

Посилання відповідача на відсутність в особовій справі позивача довідки із зони ЧАЕС та картки обліку місця і тривалості роботи в зоні ЧАЕС жодним чином не впливають на умови застосування положень перелічених вище нормативно-правових актів.

Так само, не може бути визнана достатньою та належною підставою для відмови у перерахунку грошового забезпечення позивача відсутність у відповідача роз'яснень щодо порядку застосування згаданих нормативно-правових актів.

За вищенаведених обставин, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні ЧАЕС.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не надав доказів правомірності відмови у перерахунку позивачу грошового утримання (заробітної плати).

Таким чином, відповідач у даних правовідносинах діяв не у спосіб, що передбачений діючим законодавством, у зв'язку із чим колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити відповідний перерахунок грошового утримання та видати нову довідку.

Разом з тим, приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог та зобов'язуючи відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за певний період, суд першої інстанції, в резолютивній частині не зазначив, як саме здійснити такий перерахунок та на підставі якого законодавства.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України, постанова складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, висновку суду про задоволення адміністративного позову або про відмову в його задоволенні повністю чи частково; висновку суду по суті вимог.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, постанова суду першої інстанції, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає зміні, шляхом викладення абз. 2 резолютивної частини у наступній редакції:

"Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням:

- подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання;

- використання коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І та ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26 травня 1986 року №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";

- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;

- нарахування до 60% преміювання за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС із її збільшенням вдвічі та врахуванням коефіцієнта кратності 3, 5 при роботі в зонах небезпеки І, ІІІ Чорнобильської АЕС;

- подвоєння оплати праці за роботу у вихідні дні 27 липня 1986 року; 3, 10, 17, 24, серпня 1986 року, з урахуванням зони небезпеки.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про грошове утримання з урахуванням проведеного перерахунку. "

В іншій частині рішення доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, 200, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015р. по справі № 816/1167/15-а - змінити, виклавши абз. 2 резолютивної частини постанови у наступній редакції:

"Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням:

- подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання;

- використання коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І та ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26 травня 1986 року №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";

- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;

- нарахування до 60% преміювання за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС із її збільшенням вдвічі та врахуванням коефіцієнта кратності 3, 5 при роботі в зонах небезпеки І, ІІІ Чорнобильської АЕС;

- подвоєння оплати праці за роботу у вихідні дні 27 липня 1986 року; 3, 10, 17, 24, серпня 1986 року, з урахуванням зони небезпеки.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про грошове утримання з урахуванням проведеного перерахунку. "

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015р. по справі № 816/1167/15-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16.01.2017 р.