Справа № 821/1809/16
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1809/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправним та скасування розрахунку від 09.08.2016 р. № 320,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 07.11.2016 року отримав лист від Чорноморського міжрегіонального регіонального управління Укртрансбезпеки, в якому йому було направлено матеріали проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки DAF, модель CF 65220, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 09.08.2016 року, який ним експлуатується для здійснення перевезень вантажів. За результатами перевірки складено акт від 09.08.2016 року № 0000541 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.08.2016 р. № 320 до акту від 09.08.2016 року № 0000541.

Позивач вважає вказаний розрахунок протиправним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки з нього вбачається невідповідність наведених у розрахунку параметрів дійсним параметрам та відсутність у вказаних документах даних вимірювання відстані між осями, унаслідок чого відповідач дійшов висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі.

Вказаний розрахунок містить суму, яку йому необхідно сплатити за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, а саме 405 євро.

Позивач не погоджується із вказаним розрахунком та вважає його протиправним, оскільки розмір плати за проїзд напряму залежить від пройденого маршруту. Вищевказаний автомобіль пройшов шлях не 500 км, як зазначено при перевірці інспектором, вказане призвело до неправомірного збільшення плати за проїзд.

Великогабаритний контроль транспортного засобу марки DAF, модель CF 65220, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснено пересувним обладнанням, яке перебувало на місці проведення контролю не тривалий час, а після його здійснення було згорнуте. Тому, внаслідок перевантаження позивачем частини вантажу на інший автомобіль працівники Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не мали змоги здійснити контрольне зважування транспортного засобу. Тобто в позивача не виникає обов'язку щодо сплати зазначеної відповідачем суми за розрахунком.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.08.2016 р. № 320 до акту від 09.08.2016 року № 0000541 Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Позивач просить розглядати справу у порядку письмового провадження, без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення. Посилається на те, що 09.08.2016 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. А саме, у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 "Одеса- Мелітополь-Новоазовськ" км.203+500 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, модель CF 65220, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

09.08.2016 посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу ДАФ № НОМЕР_1, який експлуатується для здійснення перевезення вантажів.

За результатами проведення зважування складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільних транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.08.2016, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0000541 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових парламентів від 09.08.2016, на підставі яких здійснено розрахунок № 320 від 09.08.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 405 євро.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879), Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) та Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких, перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 вказаних Правил №30 визначено, що рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Пунктом 2 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху (пункт 3 Порядку).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 Порядку № 879.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Відповідно до пунктів 21, 23-24 Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (пункт 28 Порядку).

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1 Порядку № 879 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Як вбачається з граматичного тлумачення даною нормою чітко та однозначно розмежовано дві альтернативні величини для здійснення розрахунку: пройдена відстань або відстань, яку перевізник має намір проїхати, про що беззаперечно свідчить використання в тексті даного пункту сполучника "або". Одночасне внесення плати і за пройдений, і за запланований маршрут не передбачено.

Окрім цього, відповідно до позовної заяви та заперечень, розраховуючи позивачу розмір плати за проїзд великовагового транспортного засобу відповідач виходив із усієї відстані маршруту перевезення вантажу Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, тобто - 500 км.

На переконання суду відповідач протиправно визначив таку відстань, оскільки, як встановлено судом, до моменту проведення габаритно-вагового контролю великоваговий транспортний засіб позивача пройшов шлях відстанню 203 км.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся, що не заперечує відповідач у своїх письмових запереченнях.

Відповідно до ч. 3.3. ст.3 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" гривня як грошова одиниця України (гривня) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів та розрахунків.

Однак, суд зазначає, що спірний розрахунок плати за проїзд визначений не в національній валюті - гривні, а в євро, що суперечить зазначеному закону.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.08.2016 р. № 320 до акту від 09.08.2016 року № 0000541 Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 3.7