Справа № 712/14378/16-а
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/133/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з указаним адміністративним позовом, просила визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо неприйняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати останнє у звязку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям здійснити їй з 1 листопада 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 80 % заробітної плати державного службовця, із збереженням розміру пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 %, виходячи із посадового окладу на посаді державної служби за відповідною группою оплати праці, визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 6 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", що прирівняна до відповідної групи оплати праці посади державної служби позивача, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 %; провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Крім того, просить визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо неприйняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати останнє у звязку із зміною мінімальної заробітної плати (з 1 травня - 1450 грн, з 1 грудня - 1600 грн відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік") та здійснити їй з 1 листопада 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 80 % заробітної плати державного службовця, із збереженням розміру пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 %, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 %; провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року; останнім її місцем роботи перед виходом на пенсію була посада начальника відділу погашення податкового боргу Державної податкової служби у Черкаській області.

Вона неодноразово зверталась до відповідача із заявами про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України та у зв'язку із зміною мінімальної заробітної плати, проте отримала листи-відповіді без прийняття рішень у формі окремого документу про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії у порядку, визначеному ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року (із урахуванням змін) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 19 червня 2013 року затверджено Порядок та умови визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, відповідно до п.п.2 п. 6 якого, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України або у зв'язку із зміною мінімальної заробітної плати, заробітна плата для перерахунку пенсії, призначеної у тому числі до набрання Законом України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року, пенсіонерам визначається на підставі поданої заяви та необхідних документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати державного службовця, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Ця постанова КМУ діяла в період із 1 січня 2016 року по 22 липня 2016 року і втратила чинність на підставі постанови КМУ № 465 від 22 липня 2016 року "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України".

Не зважаючи на підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, підвищення розміру мінімальної заробітної плати у 2016 році, після її звернення до відповідача щодо перерахунку нарахованої їй пенсії, останнє протиправно відмовило в цьому, до того ж порушило ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки не прийняло належним чином оформленого рішення за результатами розгляду її звернення у визначений останнім Законом строк.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Представник відповідача подала у січні 2017 року заперечення на позов, яке було передано судді 10 січня 2017 року, в якому просила у задоволенні позову відмовити.

Водночас, на виконання ухвали суду від 23 грудня 2016 року про витребування доказів, до суду надійшла належним чином завірена копія пенсійної справи позивача, а також довідка головного управління ДФС України від 5 січня 2017 року № 199/23-00-05-048 щодо посадового окладу, який прирівняний до посадового окладу на державній службі на посаді, яку обіймала ОСОБА_1 Вказані докази долучено до матеріалів справи.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в місті Черкасах Черкаської області, з грудня 2012 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а з травня 2013 року - також і відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року.

23 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ та із зміною мінімальної заробітної плати.

Листом УПФ України в місті Черкасах Черкаської області від 30 листопада 2016 року за № 949/ч-10 їй було відмовлено у задоволенні її заяви із посиланням на те, що набрання чинності постановою КМУ № 426 від 19 червня 2013 року мало відбутись одночасно із набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року, тобто з 1 січня 2016 року, проте останній так і не набрав чинності, оскільки 10 грудня 2015 року було прийнято новий Закону України "Про державну службу", який не передбачав перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям. Тобто Закон України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року (згідно із Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року) визнано таким, що втратив чинність з 31 грудня 2015 року, а відтак постанова КМУ № 426 від 19 червня 2013 року також не набрала чинності. Крім того, постанова КМУ № 292 від 6 квітня 2016 року набрала чинності одночасно із Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, який не передбачає перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на 1 травня 2013 року, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції станом на 1 травня 2013 року, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» визначався порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу». від 16 грудня 1993 №3723 - XII.

Пунктом 5 вказаної постанови КМУ № 865 було передбачено перерахунок пенсій з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідок про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсій державним службовцем, стверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про порядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» було внесено зміни до постанови КМУ № 865, зокрема вилучено пункт 4 постанови щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, щодо підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям пункт 5 викладено в новій редакції, зокрема: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Тобто, з п.5 виключено те, що форма довідки застосовується для перерахунку пенсії державного службовця, ця форма передбачена лише для призначення пенсії.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено.

Проте на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про перерахунок, чинне законодавство вже не передбачало можливості перерахунку пенсії непрацюючого державного службовця у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд вважає, що відмова відповідача провести такий перерахунок позивачу обґрунтована, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ.

Відповідно до п.п.1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723- XII втратив чинність, крім, ст. 37, щодо права на пенсію державного службовця, стаття 37-1, щодо перерахунку пенсій державним службовцям, на яку посилається відповідач у позові про перерахунок пенсії з 1 листопада 2016 року, втратила чинність з 01 травня 2016 року.

Крім того, позивач звернулася до суду з вимогою перерахунок пенсії з 01 листопада 2016, в період дії Закону України «Про державну службу» від 01 грудня 2015 № 889-VІІІ, яким перерахунок пенсії державним службовцям взагалі не передбачено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Враховуючи вищенаведене, провести перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям з 01 листопада 2016 року, як того вимагала позивач, управління не мало жодних підстав.

Суд також зауважує, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру її пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосовано й у рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Таким чином, вказані рішення Європейського суду з прав людини не можуть бути підставою для задоволення позову.

Не можна погодитись і з доводами позивача про можливість застосування до правовідносин між сторонами рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України», оскільки право на перерахунок розміру пенсії, зокрема і у зв'язку з підвищення заробітної плати за відповідною посадою державного службовця, на час звернення позивача із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду, законодавством не було визначено, оскільки на той час таке було скасовано Законом України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України».

Щодо посилань позивача на положення Закону України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року, то цей Закон втратив чинність 31 грудня 2015 року.

Посилання позивача на те, що призначена їй пенсія має бути перерахована відповідно до постанови КМУ № 426 від 19 червня 2013 року, є необґрунтованими, оскільки ця постанова втратила чинність 6 серпня 2016 року, а із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулась до відповідача 23 листопада 2016 року.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що Управління Пенсійного фонду у м. Черкасах Черкаської області не надало належним чином оформлену відповідь на її звернення (у вигляді рішення про перерахунок, або відмову в перерахунку пенсії).

Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року, яким керувалась ОСОБА_1 та відповідно до положень якого вона виклала своє звернення до відповідача у листопаді 2016 року про перерахунок пенсії, не передбачено положення про обов'язкове прийняття рішення органом Пенсійного фонду України (у вигляді окремого документа із назвою "рішення") щодо перерахунку чи відмови в перерахунку пенсії непрацюючого державного службовця.

За таких обставин, надання Управлінням Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області письмової відповіді на звернення ОСОБА_1, яке до того ж обґрунтовано посиланням на норми законодавства України, не можна вважати протиправною бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дають підстави для висновку про те, що УПФУ в місті Черкасах Черкаської області, відмовляючи ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.12, 17, 19, 72, 94, 159-162 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця - в і д м о в и т и.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня отримання її копії із одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Я.В. Пересунько