Справа № 817/1197/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"11" січня 2017 р. Справа № 817/1197/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника Білик Мирослави Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" листопада 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Укрнетвуд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними дії ,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Укрнетвуд" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними дій щодо проведення виїзної позапланової перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.06.2016 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від "02" листопада 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби у Рівненській області форми "У" № від 30.06.2016 року в частині нарахування пені у розмірі 101935,64 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в позовних вимогах позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що з 03 по 09 червня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних експортних контрактів:

- №1 SA/14 від 16.04.2014 року, укладений з фірмою-нерезидентом "Heat Shield FZC" (Об'єднані Арабські Емірати);

- №5 SA/14 від 10.10.2014 року, укладений з фірмою-нерезидентом "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" (Туреччина);

- №1/Э-15 від 03.03.2015 року, укладений з фірмою-нерезидентом "DETAIL OU" (Естонія), за період з 16.04.2014 року по 31.05.2016 року, за результатами якої складений акт №116/17-00-14-02-10/38535767 від 13.06.2016 року (а.с.57-72).

Перевірка проведена відповідно до наказу начальника ГУ ДВС у Рівненській області №324 від 02.06.2016 року та направлень №№288/17-00-14-02, 289/17-00-14-02 від 02.06.2016 року (а.с.89-91).

Підставою для проведення перевірки слугували повідомлення ПАТ "Укрсоцбанк" в м.Хмельницький від 02.12.2014 року №10.201-14/79-1243, від 10.06.2015 року №10.2-186/79-685, від 01.07.2015 року №10.208-186/79-744 про виявлені факти порушення валютного законодавства та заяви ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" (реєстраційні вхідні №927/10/17- 00 від 02.03.2016 року та №849/10/17-00 від 25.02.2016 року)(а.с.32-33).

30 червня 2016 року відповідачем на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" нараховано суму грошового зобов'язання за платежем "пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та ШС за порушення вимог валютного законодавства" в розмірі 182197,55 грн. (а.с.73).

В основу нарахування грошового зобов'язання лягли висновки про порушення ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року та постанов Правління НБУ №270 від 12.05.2014 року, №515 від 20.08.2014 року, №734 від 20.11.2014 року, №758 від 01.12.2014 року, №160 від 03.03.2015 року, №354 від 03.06.2015 року, №581 від 03.09.2015 року, №863 від 04.12.2015 року, № 140 від 03.03.2016 року.

Підставою висновків, в свою чергу, був аналіз виконання зовнішньоекономічних експортних контрактів контрагентами позивача: "Heat Shield FZC" (Об'єднані Арабські Емірати), "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" (Туреччина) та "DETAIL OU" (Естонія).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в охопленому податковою перевіркою періоді вивозив за митну територію України товари на підставі наступних зовнішньоекономічних контрактів.

За умовами контракту №1 SA/14 від 16.04.2014 року, позивач (який до перейменування мав назву ТОВ "Дослідницьке конструкторське бюро") взяв на себе зобов'язання передати у власність фірмі "Heat Shield FZC" (Об'єднані Арабські Емірати) товар пиломатеріали обрізні соснові. Загальна ціна контракту 35000 USD. За умовами контракту (розділ 6) платежі за поставлений товар здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу за кожну партію на банківський рахунок Продавця; шляхом 100% оплати вартості товарів, що підлягає поставці до моменту митного оформлення товару, після підтвердження приймання товару представником Покупця за якістю та кількістю, при пред'явленні Продавцем рахунку-фактури. За попередньою домовленістю, Покупець здійснює авансовий платіж на рахунок Продавця в сумі 20% від вартості мінімальної партії товару у трьохденний термін після підписання контракту. Банківські збори та комісійні при отриманні коштів в уповноваженому банку бенефіціара сплачує Продавець. Комісійні при переказі коштів банком - кореспондентом оплачує Покупець (а.с.13-18).

Відповідно акту відповідача, який визнано позивачем, останній на виконання умов вищевказаного контракту, експортував фірмі "Heat Shield FZC" пиломатеріали (Код - ) на загальну суму 30214,40USD/381117,54UAH, згідно ВМД: 400040000/2014/003222 від 20.06.2014 року, №400040000/2014/004146 від 07.08.2014 року, №400040000/2014/004345 від 18.08.2014 року та №400040000/2014/004346 від 18.08.2014 року. Валютна виручка за експортовану продукцію надійшла на валютний рахунок позивача на загальну суму 28937,84USD/353709,73UAH в законодавчо визначені строки. Решта виручки, в сумі 1276,56USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Ненадходження виручки в цій частині позивач обґрунтовує тим, що загальна вартість товару, відвантаженого на експорт по ВМД №400040000/2014/004345, згідно Акту прийняття і коригування ціни, складеного та погодженого фірмою "Heat Shield FZC" та ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" 22.09.2014 року, була зменшена на 1284,04USD, через те, що частина поставлених пиломатеріалів, а саме 32,101 м.куб., не відповідала заявленій сортності 1-3. Натомість вона відноситься до 4-го сорту, і сторони погодили ціну на такий сорт на рівні 120USD за 1 м.куб. 22.09.2014 року сторони підписали нову специфікацію за №3 та внесли її як обов'язковий додаток до зовнішньоекономічного контракту (а.с.20-22).

Податковий орган вказану документацію не прийняв, визначив суму пені за ненадходження валютної виручки за формулою: 1276,56х15,135614х562х0,3% = 33006,54 грн. де: 1276,56USD - сума дебіторської заборгованості; 15,335614 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 562 - кількість днів прострочення (з 17.11.2014 року по 31.05.2016 року) та 0,3% - ставка пені. Однак, з врахуванням того, що відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми недоодержаної виручки, включив до оспорюваного податкового повідомлення-рішення суму пені по даному контракту на рівні: 1276,56USDх15,335614 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 19576,83 грн. (а.с.74).

Аналогічним чином за умовами контракту №5 SA/14 від 10.10.2014 року, позивач (який до перейменування мав назву ТОВ "Дослідницьке конструкторське бюро") взяв на себе зобов'язання передати у власність фірмі "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" (Туреччина) товар пиломатеріали обрізні соснові. За умовами контракту (розділ 6) платежі за поставлений товар здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу за кожну партію на банківський рахунок Продавця; шляхом 100% оплати вартості товарів, що підлягає поставці до моменту митного оформлення товару, після підтвердження приймання товару представником Покупця за якістю та кількістю, при пред'явленні Продавцем рахунку-фактури. За попередньою домовленістю, Покупець здійснює авансовий платіж на рахунок Продавця в сумі 50% від вартості товару у трьохденний термін після підписання контракту. Банківські збори та комісійні при отриманні коштів в уповноваженому банку бенефіціара сплачує Продавець. Комісійні при переказі коштів банком - кореспондентом оплачує Покупець (а.с.23-27,29).

Як констатовано актом відповідача та визнано позивачем, останній на виконання умов вищевказаного контракту, експортував фірмі "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" (Туреччина) пиломатеріали (Код - ) на загальну суму 5205,20USD/129299,74UAH, згідно ВМД: №400040000/2015/000615 від 11.02.2015 року.

Валютна виручка за експортовану продукцію надійшла на валютний рахунок позивача на загальну суму 4406,00USD/57062,83UAH - 21.10.2015 року, при тому, що граничний термін надходження 12.05.2015 року, тобто з порушенням законодавчо визначених строків. Решта виручки, в сумі 799,20USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Ненадходження виручки в цій частині позивач обґрунтовує тим, що загальна вартість товару, відвантаженого на експорт по ВМД №400040000/2014/000615, згідно Акту прийняття і коригування ціни, складеного та погодженого фірмою "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" та ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" 10.03.2015 року була зменшена на 769,20USD через те, що частина поставлених пиломатеріалів, а саме 25,64 м.куб., не відповідала заявленій сортності 1-2. Натомість вона відноситься до 3-го сорту, і сторони погодили ціну на такий сорт на рівні 100USD за 1 м.куб. 10.03.2015 року сторони підписали додаткову угоду №2 до контракту, якою в Специфікації змінили загальну кількість пиломатеріалів з 40 м.куб. на 40,5 м.куб, а також ціну за 1 м.куб. товару з 200USD до 130USD (а.с.24-31).

Податковий орган вказану документацію не прийняв, визначив суму пені за ненадходження валютної виручки за формулою: 799,20х20,637560х385х0,3% = 19050,04 грн., де: 799,20USD - сума дебіторської заборгованості; 20,637560 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 385 - кількість днів прострочення (з 13.05.2015 року по 31.05.2016 року) та 0,3% - ставка пені. Однак, з врахуванням того, що відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми недоодержаної виручки, включив до оспорюваного податкового повідомлення-рішення суму пені по даному контракту на рівні: 799,20USDх20,637560 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 16493,54 грн. (а.с.74-75).

Відповідач також визначив суму пені за порушення строків надходження валютної виручки за формулою: 4406,00х20,637560х162х0,3% = 44191,54 грн., де: 4406,00USD - сума дебіторської заборгованості; 20,637560 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 162 - кількість днів прострочення (з 13.05.2015 року по 21.10.2015 року) та 0,3% - ставка пені.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України 12.05.2014 року прийняв постанову №270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті", якою встановив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Вказаний строк розрахунків запроваджено на період з 20 травня 2014 року та діє до 20 серпня 2014 року. Аналогічний 90-денний строк було запроваджено згідно з постановами Національного банку України: №515 від 20.08.2014 року на період з 21 серпня 2014 року до 21 листопада 2014 року включно, №734 від 20.11.2014 року на період з 22 листопада 2014 року до 02 грудня 2014 року включно, №758 від 01.12.2014 року на період з 03 грудня 2014 року до 03 березня 2015 року включно, №160 від 03.03.2015 року на період з 04 березня 2015 року до 03 червня 2015 року включно, №354 від 03.06.2015 року на період з 04 червня 2015 року до 03 вересня 2015 року включно, №581 від 03.09.2015 року на період з 04 вересня 2015 року до 04 грудня 2015 року включно, №863 від 04.12.2015 року на період з 05 грудня 2015 року до 04 березня 2016 року включно, №140 від 03.03.2016 року на період з 05 березня 2016 року до 08 червня 2016 року включно.

Постановою №342 від 07.06.2016 року Національний банк України встановив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів. Вказаний строк встановлено на період з 09.06.2016 року до 14.09.2016 року. Однак, з врахуванням вимог статті 58 Конституції України (зворотна дія в часі у випадках, пом'якшення або скасування юридичної відповідальності особи) вказана постанова поширювалася на випадки незавершення розрахунків за експортними, імпортними операціями (тобто, якщо на 09.06.2016 року і надалі перевищено 90-денний строк розрахунків без перевищення 120-денного строку розрахунків, то відповідальність не наступала).

За правилами частини 1 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). А відповідно до частини 2 вказаної статті, у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

На виконання Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999 року, затверджено Інструкцію про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями. Вказаний нормативно-правовий акт зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 року за №338/3631.

Відповідно до пункту 2.1. розділу 2 вказаної Інструкції (в редакції, що діяла на час існування відповідних правовідносин) виручка резидентів підлягає зарахуванню на їх рахунки в банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати оформлення МД на продукцію, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг, прав інтелектуальної власності) - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. За правилами пункту 2.2., відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа). А в силу вимог пункту 1.3. розділу 1 Інструкції, якщо договір передбачає поставку товару, здійснення платежу в кілька етапів, то банк здійснює контроль за строками розрахунків за експортними операціями окремо за кожним фактом здійснення поставки товару, а за імпортними операціями - окремо за кожним фактом здійснення платежу. При цьому, за правилами пункту 1.8. розділу 1 Інструкції, сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена, якщо протягом виконання зобов'язань за договором:

а) відбувається перегляд ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених та/або неякісних товарів. Рішення про таку невідповідність приймає Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті або інший орган (експертна організація тощо), уповноважений розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

б) відбувається перегляд ціни товарів унаслідок дій форс-мажорних обставин, що призвели до зміни кількісних та/або якісних характеристик товару, - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів. Зміна ціни товару має бути підтверджена Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (експертною організацією) згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

в) товари знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості (якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резиденту). Наявність таких обставин має бути підтверджена органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події;

г) відбувається відповідним чином оформлене повернення товару або його частини експортеру - на суму вартості такого товару;

ґ) відбувається повернення сплачених імпортером коштів повністю або частково - на суму таких коштів;

д) здійснюється оподаткування виконаних резидентами для нерезидентів робіт (наданих послуг) за межами України - на суму сплачених податків, письмово підтверджених податковими органами країни нерезидента;

е) відбувається оплата резидентом комісійних винагород, які утримали банки-нерезиденти, якщо оплата резидентом цих винагород передбачена експортним, імпортним договорами і підтверджена відповідним банківським документом або підтверджена відповідним банківським документом (підтвердження не вимагається, якщо оплата комісійної винагороди передбачена договором і за кожним окремим платежем за цим договором не перевищує 50 євро, або еквівалент цієї суми в іншій іноземній валюті);

є) відбувається оплата нерезидентом фізичній особі-резиденту, яка перебуває у відрядженні за кордоном з метою виконання зобов'язань за експортним договором резидента - суб'єкта підприємницької діяльності, коштами в готівковій іноземній валюті на експлуатаційні витрати, пов'язані з обслуговуванням транспортного засобу, який належить резиденту - стороні договору (орендується, фрахтується ним) і використовується за кордоном з метою виконання зобов'язань останнього за цим договором, - на суму використаних коштів. Сума використаних коштів має бути підтверджена документами, які свідчать про отримання від нерезидента готівкової іноземної валюти на експлуатаційні витрати, пов'язані з обслуговуванням транспортного засобу резидента за кордоном, та про безпосереднє використання цих коштів на зазначені цілі.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" проводило експорт пиломатеріалів фірмі "Heat Shield FZC" партіями: згідно ВМД від 20.06.2014 року на суму 7602,5600USD/90089,40UAH, від 07.08.2014 року на суму 7672,80USD/9496,52 UAH, від 18.08.2014 року на суму 7536,16USD/98991,16UAH та від 18.08.2014 року на суму 7402,88USD/97240,46UAH. Граничний термін надходження валютної виручки становив: 18.09.2014, 05.11.2014, 16.11.2014 і 16.11.2014, відповідно. Загальна сума експорту за відповідними ВМД склала 30214,40USD/381117,54UAH.

Додатком №1 до акту перевірки, валютна виручка за експортовану продукцію надійшла на валютний рахунок позивача 02.07.2014 року, 22.07.2014 року, 30.07.2014 року та 08.08.2014 року на загальну суму 28937,84USD/353709,73UAH. Решта виручки, в сумі 1276,56USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Акт прийняття і коригування ціни та специфікація №3 від 22.09.2014 року не є належним і допустимим доказом здійснення перегляду ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх якісних характеристик умовам договору, оскільки вони після здійснення поставки складені фірмою "Heat Shield FZC" та ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД", а не органами, які уповноважені засвідчувати таку невідповідність, або розглядати відповідні спори.

Відповідно до цього висновки ГУ ДФС у Рівненській області про порушення ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" строків розрахунків є правомірними. Сума пені, нарахована відповідачем за даною експортною операцією на рівні 1276,56USD х 15,335614 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 19576,83 грн. є законодавчо обґрунтованою та вірною.

Аналогічним чином, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" здійснило експорт пиломатеріалів фірмі "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" згідно ВМД від 11.02.2015 року на загальну суму 5205,20USD/129299,74UAH. Відповідно, граничний термін надходження валютної виручки 12.05.2015 року.

Додатком №1 до акту перевірки, валютна виручка за експортовану продукцію в сумі 4406,00USD/57062,83UAH надійшла на валютний рахунок позивача 21.10.2015 року, тобто з порушенням законодавчо визначених строків. Решта виручки, в сумі 799,20USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що Акт прийняття і коригування ціни та додаткова угода від 10.03.2015 року не є належним і допустимим доказом здійснення перегляду ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх якісних характеристик умовам договору, оскільки вони після здійснення поставки складені фірмою "Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd" та ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД", а не органами, які уповноважені засвідчувати таку невідповідність.

Позивач не надав жодного належного і допустимого доказу з приводу прострочення терміну надходження валютної виручки в сумі 4406,00USD з 12.05.2015 року по 21.10.2015 року.

Суд першої інстанції вірно встановив, що висновки ГУ ДФС у Рівненській області про порушення ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" строків розрахунків є правомірними. Сума пені, нарахована відповідачем за даною експортною операцією на рівні 16493,54 грн. + 44191,54 грн. = 60685,08 грн. є законодавчо обґрунтованою та вірною.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач в охопленому податковою перевіркою періоді мав контракт з фірмою-нерезидентом "DETAIL OU" (Естонія).

За умовами такого контракту №1/3-15 від 03.03.2015 року позивач взяв на себе зобов'язання передати у власність фірмі "DETAIL OU" (Естонія) пиломатеріали обрізні соснові. За умовами контракту, платежі за поставлений товар здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу за кожну партію на банківський рахунок Продавця. Платежі здійснюються шляхом 100% оплати вартості партії товару не пізніше наступного дня після дня вигрузки товару на складі Покупця. Всі банківські збори і комісійні при переказі коштів оплачує покупець. На рахунок Продавця повинна поступити сума коштів, яка вказана у виставленому рахунку або інвойсі. Загальна вартість контракту визначається згідно Специфікації на кожну поставку товару (а.с.32-38).

Як встановлено актом відповідача та визнано позивачем, останнім на виконання умов вищевказаного контракту відвантажено за ВМД №5070000/2015/009515 від 13.03.2015 року пиломатеріали обрізані в кількості 44,94 м.куб. по ціні 195 EUR за м.куб. на загальну суму 8763,30EUR/199801,01UAH (а.с.40,45-46).

Згідно штампу митниці на накладній CMR №0000568, що досліджувалась судом першої інстанції, товар перетнув митний кордон України 13.03.2015 року (а.с.42-44).

18 березня 2015 року між ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД", як Продавцем, фірмою "DETAIL OU" (Естонія), як Покупцем, та компанією "Pilver Transport OU", як Митним складом, укладено трьохсторонню угоду про перехід права власності на товар. За умовами такої угоди, Продавець поставляє товар на Митний склад, а в свою чергу Митний склад забезпечує зберігання товару до моменту - переходу права власності на товар Покупцю. Право власності на товар переходить до Покупця після отримання Митним складом повідомлення від Продавця про оплату товару (а.с.47).

В зв'язку з несплатою вартості товару та зникненням представників нерезидента з всіх засобів зв'язку ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" 30.03.2015 року звернулося з заявою до Поліції м.Талліна (Естонія), яка в свою чергу повідомила про порушення відповідної кримінальної справи №0 (а.с.48-52).

У зв'язку з тим, що компанія "Pilver Transport OU" являється митним складом, де розміщено товар, який експортовано фірмі-нерезиденту "DETAIL OU", яка ухилилася від оплати товару та проти посадових осіб якої порушено кримінальну справу, ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" запропонувала компанії "Pilver Transport OU" придбати цей товар, в результаті чого 22.05.2015 року було підписано контракт №2/Э-15. За умовами такого контракту ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" передає у власність компанії "Pilver Transport OU" обрізні хвойні пиломатеріали в кількості 44,94 м.куб., за ціною 145,00 EUR за 1 м.куб., загальною вартістю 6516,30 EUR. Згідно контракту, на момент укладання ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" має зобов'язання перед компанією "Pilver Transport OU" за наданні послуги по зберіганню товару на митному складі за період з 18.03.2015 року по 22.05.2015 року в розмірі 2069,00 EUR. А тому, остаточна сума, яка підлягає перерахуванню на банківський рахунок ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД", складає 4447,30 EUR. Оплата здійснюється на протязі 5 робочих днів від дати розмитнення товару. Всі банківські витрати та комісії при переказі коштів оплачує Продавець. Перехід права власності від Продавця до Покупця здійснюється в день здійснення платежу Покупцем (а.с.54-55). На виконання такого нового контракту оформлено інвойс №3 від 22.05.2015 року на загальну суму експортної поставки 6516,30 EUR (а.с.41).

Валютна виручка від компанії "Pilver Transport OU" на загальну суму 4447,30EUR/103350,83UAH надійшла на валютний рахунок позивача 03.06.2015 року (а.с.56).

Оскільки сума вказаного товару за ВМД №205070000/2015/009514 від 13.03.2015 року, оформленого позивачем на експортну поставку для фірми "DETAIL OU", визначена на рівні 8763,30 EUR, то відповідач, прийнявши валютну виручку, що надійшла у законодавчо встановлені терміни від компанії "Pilver Transport OU" - 4447,30 EUR, констатував порушення вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у вигляді ненадходження валютної виручки в сумі 4316,00 EUR. З огляду на це, відповідач визначив суму пені за ненадходження валютної виручки за формулою: 4316,00х23,6180820х355х0,3% = 108561,46 грн. де: 4316,00 EUR - сума дебіторської заборгованості; 23,6180820 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 355 - кількість днів прострочення (з 12.06.2015 року по 31.05.2016 року) та 0,3%, - ставка пені. Однак, з врахуванням того, що відповідно до статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми недоодержаної виручки, включив до оспорюваного податкового повідомлення-рішення суму пені по даному контракту на рівні: 4316,00 EURх23,6180820 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 101935,64 грн. (а.с.75).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такі висновки і нарахування пені є протиправними і необґрунтованими, з огляду на наступне.

За правилами пункту 2.5 розділу 2 "Розрахунки за експортними операціями" Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999 року, якщо змінюються умови договору, що перебуває у банку на контролі, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов'язань за експортною операцією резидента частково здійснюється шляхом поставки товару, то після отримання банком від резидента копії документа, згідно з яким унесені зміни до цього договору, банк здійснює контроль за своєчасністю розрахунків лише щодо тієї частини договору, яка передбачає розрахунки в грошовій формі. А відповідно до пункту 1.10 розділу 1 "Загальні положення" згаданої Інструкції експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають з взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Відповідачу під час перевірки позивача надавався контракт №2/Э-15 від 22.05.2015 року, за умовами якого виникли обов'язки не лише у компанії "Pilver Transport OU", по оплаті експортованих позивачем пиломатеріалів в сумі 6516,30 EUR, але й у ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" виникли обов'язки перед компанією "Pilver Transport OU" за надані послуги по зберіганню товару на митному складі за період з 18.03.2015 року по 22.05.2015 року в сумі 2069,00 EUR. Відповідно до цього, розрахунки в грошовій формі за таким експортним договором, які підлягали контролю на предмет дотримання терміну зарахування валютної виручки на рахунок позивача становили: 6516,30 EUR-2069,00 EUR = 4447,30 EUR. Вказана сума, в свою чергу, надійшла на валютний рахунок ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» 03.06.2015 року, тобто в межах законодавчого терміну.

Крім цього, відповідачем не враховано, що фірма "DETAIL OU" (Естонія) вибула з суб'єктного складу зовнішньоекономічних правовідносин позивача, оскільки експортований товар фактично у власність не отримувала. Натомість право на отримання у власність експортованого ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" товару набула компанія "Pilver Transport OU" (Естонія) відповідно до умов контракту №2/Э-15 від 22.05.2015 року за ціною, зазначеною у ньому та в інвойсі №3 від 22.05.2015 року.

Відповідно до статті 82 Митного кодексу України, експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення.

За правилами частини 3 статті 121 Митного кодексу України, товари поміщені в інші ніж митний склад, митні режими, можуть розміщуватись на митному складі для їх зберігання, перевантаження або дозавантаження транспортного засобу, на підставі митної декларації, раніше оформленої відповідно до такого іншого митного режиму, або документа, що її замінював (наприклад, накладної CMR).

Товар, розміщений на митному складі залишається під митним контролем і для вільного обігу не випускається.

Відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", момент здійснення експорту (імпорту) це момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. А момент здійснення експортного (імпортного) контракту це момент, на який здійснено всі обов'язки за зазначеним контрактом, включаючи оформлення векселів (тратт) або укладення кредитних угод.

Не зважаючи на обставину, що товар, експортований ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД", був вивезений за межі митної території України 13.03.2015 року, однак в зв'язку з поміщенням його на митний склад, до 22.05.2015 року він не був випущений для вільного обігу на території Естонії. Фактично, право власності на цей товар від ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" до фірми "DETAIL OU" (Естонія), якій першочергово експортувався товар, так і не перейшло. Натомість, ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД", залишаючись власником експортованого товару, вже з митного складу продало його компанії "Pilver Transport OU" (Естонія).

Відповідно, в даному випадку, моментом експорту вказаного товару був момент переходу права власності на зазначений товар від продавця - ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" до покупця - компанії "Pilver Transport OU" (03.06.2015 року згідно п.2.7 контракту №2/Э-15 від 22.05.2015 року).

Оскільки валютна виручка від нового боржника-компанії "Pilver Transport OU" в обсязі, визначеному контрактом №2/Э-15 від 22.05.2015 року надійшла на поточний рахунок ТОВ "ВТК "УКРНЕТВУД" 03.06.2015 року, тобто в рамках граничного строку, правових підстав для висновків про порушення позивачем вимог статі 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року та постанов Правління НБУ №160 від 03.03.2015 року, №354 від 03.06.2015 року, №581 від 03.09.2015 року, №863 від 04.12.2015 року, №140 від 03.03.2016 року відповідача не було.

Розрахунки пені, з огляду на неприйняття до заліку суми 2069,00 EUR, виставленої позивачу за зберігання товару на митному складі, є також хибними.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області № від 30.06.2016 року є частково протиправними та підлягає відповідному частковому скасуванню, а саме в частині нарахування пені у розмірі 101935,64 грн.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано: рек з пов про вруч

1 - в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Укрнетвуд" вул.Мануїльського,35, м.Острог, Острозький район, Рівненська область, 35800

3 - відповідачу: Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023

- ,