Справа № 802/1379/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1379/16-а

Головуючий у 1-й інстанції:Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

11 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Зюбанова Вадима Валентиновича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2016 року позивач, ОСОБА_4, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене Калинівською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області форми «р» № від 16.12.2015.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області форми "р" № від 16.12.2015 року в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 139,44 грн. та застосованої штрафної санкції в розмірі 34,87 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовою особою контролюючого органу на підставі п.п 78.1.1, 78.1.4, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ, відповідно до наказу від 04.11.2015 року №663 виданого Козятинською ОДПІ ГУ ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_4 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

В ході перевірки виявлено порушення правильності визначення загального річного оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи відображеного в податковій декларації, встановлено заниження доходу за 2014 рік в сумі 333719,62 грн., чим порушено пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та ст. 176 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що податковим органом сформовано та надіслано запит про надання інформації щодо підтвердження відомостей з Центральної бази даних ДРФО Міністерства доходів і зборів України про дохід у вигляді додаткового блага, а саме, сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням від ПАТ "Дельта Банк" за ознакою 126 протягом 2014 року, по переліку громадян, серед яких є і ОСОБА_4 У відповідному запиті було зазначено суму боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором в розмірі 333719,62 грн.

ПАТ " Дельта Банк " надав відповідь, якою підтвердив достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів на користь громадян, перелік яких наведений у запиті, що відображені у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) за ознакою доходу "126" протягом 2014 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №392/17- від 04.12.2015 року, яким встановлено порушення позивачем пп. 16.1.3 п.16.1 ст. 16 пп. "в" п. 176.1 ст. 176 п. 179.1 ст. 179 Податкового Кодексу України у результаті неподання податкової декларації за 2014 рік, та пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та ст. 176 Податкового кодексу України у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік у сумі 56488,74 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.12.2015 року про сплату податку на доходи фізичних осіб з яких 56488,74 грн. основного платежу та 14122,19 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.9).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовну вимогу, виходив з того, що відповідачем при винесенні податкового повідомлення-рішення враховано відсотки за користування кредитом, нараховані кредитором відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, які не є доходом платника податків, а тому позивачу завищено розмір податку на доходи фізичних осіб на 139,44 грн., та відповідно розмір штрафної санкції на 34,87 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб, зокрема є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно п.п. 163.1.1. п.163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (п.п. 164.1.3 п. 164.1 ПК України).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом (п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

Відповідно до п. 3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 21.01.2014 № 49 у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що основною ознакою платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсотки за користування кредитом, які нараховані кредитором відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням не є доходом платника податків в розумінні ПК України.

21 грудня 2016 року до суду надійшло клопотання від позивача про витребування додаткових доказів по справі, а саме: інформації про загальну суму фактично сплачених позивачем коштів, про загальну суму заборгованості, про складову заборгованості за кредитним договором №0 від 07.10.2008 року.

Колегія суддів зазначає, що попередні платежі позивача, їх зарахування та сплата по кредитному договору не мають відношення до прощеної суми кредиту, згідно додаткового договору, а тому дане клопотання не підлагає задоволенню.

Крім того, як вбачається з додаткового договору №3 загальна сума анульованого боргу позивача становить 333 719, 62.

Згідно довідки АТ «Дельта Банк» №8471 від 20.10.2016 року між позивачем та АТ «Дельта Банк» 14.02.2014 року було укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 0 від 07.10.2008 року, відповідно до якого позивачу було анульовано (прощено) частину заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 333 719, 62 грн., з яких 332 899,43 - сума кредиту; 820,19 грн. - сума нарахованих процентів. (а.с. 83)

Отже, з урахуванням зазначеного, сума загального річного оподатковуваного доходу ОСОБА_4 занижено за 2014 рік на суму 332 899, 43 грн., а тому податок на доходи фізичних осіб має нараховуватись саме з цієї суми без врахування процентів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру податку на доходи фізичних осіб, а також розміру штрафної санкції .

Щодо сплати позивачем на користь банку заборгованості за кредитним договором №0 суд зазначає, що дані платежі та їх розподіл (за сплату тіла кредиту, штрафних санкцій, процентів, пені) мало місце до укладення додаткової угоди, якою позивачу прощено 333 719,62 грн, а тому правильність розмежування даних сум по категоріях платежів не може бути предметом спору в адміністративному судочинстві.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 січня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.