Справа № 750/12572/16-а
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/216/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.,

секретаря - Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

22.12.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС та просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0452/10200/16 від 15.12.2016 року винесену заступником начальника Чернігівської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Литвиненком Володимиром Володимировичем, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 червня 2016 року через митний пост «Нові Яриловичи» Чернігівської митниці ДФС ввіз на митну територію Украни транспортний засіб «VW Bora», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_2 з метою транзиту (особисте використання). 15.12.2016 року Чернігівська митниця ДФС винесла постанову, з якою позивач не погоджується з підстав неналежного повідомлення про розгляд справи за його відсутності та порушення строків накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності. Додатково надав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ст. 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засаді змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 283 КпАП України передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Судом встановлено, що посадовими особами відділу митного оформлення № 2 митного посту «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на виконання Наказу Чернігівської митниці ДФС від 15.03.2016 №106 «Про затвердження Порядку здійснення моніторингу та контролю за дотриманням вимог митних режимів «тимчасове ввезення» та «транзит» щодо транспортних засобів особистого користування, які ввозяться на митну територію України громадянами» проведено зазначений моніторинг та результати для подальшого реагування надано до управління боротьби з митними правопорушеннями Чернігівської митниці ДФС службовою запискою № 126/25-70-61 від 26.06.2016.

За результатами перевірки встановлено, що транспортний засіб марки «VW BORA», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литовська Республіка), кузов номер НОМЕР_1, було ввезено на митну територію України 14.06.2016 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС у митному режимі «транзит» громадянином України ОСОБА_1.

Здійсненою перевіркою по Центральній базі даних САІС ДФС України та АСМО «Інспектор» встановлено, що інформація щодо вивезення за межі митної території України, зміни митного режиму або складання протоколів про порушення митних правил на зазначений транспортний засіб станом на 17.08.2016 відсутня.

За результатами проведеного моніторингу Чернігівською митницею ДФС підготовлено орієнтування № 2802/25-70-20-03 від 21.07.2016 щодо невивезення з митної території України транспортного засобу у встановлені законодавством строки, а також направлено запит і орієнтування до органів Національної поліції України від 21.07.2016 №2795/25-70-20-03 та Міністерства внутрішніх справ України від 21.07.2016 № 2794/25-70-20-03.

На підставі ч. 5 ст. 334 Митного кодексу України громадянину ОСОБА_1 Чернігівською митницею ДФС було направлено запрошення від 21.07.2016 № 2798/25-70-20-03 та запит від 04.08.2016 № 3042/25-70-20-03.

У своїх повідомленнях від 30.07.2016 та 09.08.2016 громадянин ОСОБА_1 причин щодо невивезення з митної території України транспортного засобу «VW BORA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, у встановлені законодавством строки, не надав. Документів, що підтверджують дію обставин непереборної сили ОСОБА_1 митниці не надано.

15.12.2016 постановою Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МУ України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500,00грн.(а.с. 36-39). Постановою встановлено, що громадянин ОСОБА_1 повинен був доставити товар «транспортний засіб особистого користування марки «VW BORA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN НОМЕР_1», оформлений Чернігівською митницею ДФС 14.06.2016 в митному режимі транзиту, до органу доходів і зборів призначення в строк до 24.06.2016. Фактично ж громадянин ОСОБА_1 не доставив зазначений транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення й на даний час.

Відповідно до п. 57, 58 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Згідно з ч.1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ст. 468-470, 474, 475, 477-81 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів.

За ст. 523 МК України справи про порушення митних правил від імені митниць, розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані і інші, визначені законами обставини.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з главою 55 розділу ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

За ч.1, 4 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стосовно твердження позивача щодо пропущення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 467 МК Українисуд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексурозглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України та чинне законодавство не містить поняття «триваюче правопорушення». У той же час від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим або виявленим, залежить можливість притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Поняття триваючого правопорушення роз'яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 та від 17.07.2007 № 22-14-493. Зокрема, зазначалось, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином. При цьому фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02.08.2013 №6802-0-4-13/11 триваючими правопорушеннями визначаються правопорушення, які почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, у вчиненні якого позивача визнано винним. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на десять діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. Отже, з огляду на викладене, порушення, передбачені ч. 3 ст. 470 МК Україниє триваючими.

При цьому, листом Міндоходів України від 30.08.2013 № 16666/7/99-99-24-03-09-17 роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 МК Українистрок тощо) не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення.

Враховуючи те, що ст. 467 МК України не містить вичерпного переліку триваючих порушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477-481, 485 МК України, стягнення за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, повинно бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення такого правопорушення.

Громадянин ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ст. 470 МК України, тобто за недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, а саме за ч. З даної статті: перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, більше ніж на десять діб.

Тобто, громадянин ОСОБА_1 повинен був доставити автомобіль до органу доходів і зборів вивезення протягом 10 діб, в строк до 24.06.2016 року, але автомобіль не доставлений до органу доходів і зборів, з чого слідує, що такі дії безперервно порушують закон протягом зазначеного часу, а громадянин ОСОБА_1 скоював і продовжує скоювати правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків, що, в свою чергу свідчить про те, що дане правопорушення є триваючим.

Отже, момент виявлення даного правопорушення відбувся 17.08.2016 року, коли на запити митниці двічі ОСОБА_1 не надав будь-яких пояснень та документів і посадовою особою митниці було складено відповідний протокол.

Постанова за результатами розгляду справи винесена Чернігівською митницею ДФС - 15.12.2016 року, отже, адміністративне стягнення накладено у встановлений ст. 467 МК України строк.

На підставі вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 283, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 90, 93, 95, 102, 381, 467, 470, 494, 522-533, 531 Митного кодексу України та керуючись ст.ст. 9-12, 17-20,49, 51, 70, 71, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута