Справа № 826/8651/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8651/16 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційні скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Публічного акціонерного товариства «Київгума» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2016 року по справі за позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київгума» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Правобережне об'єднане УПФУ в м. Києві звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ПАТ «Київгума» про стягнення заборгованості на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.01.2016 р. по 31.05.2016 р. в розмірі 714201,84 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2016 року позов задоволено. Також стягнуто з позивача судовий збір в сумі 10713,03 грн. (десять тисяч сімсот тринадцять гривень 03 коп.) за подачу даного адміністративного позову до суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач ПАТ «Київгума» подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просять постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Позивач також оскаржив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2016 року в частині стягнення з нього судових витрат та просить постановити в цій частині нову про стягнення судового збору з відповідача, оскільки рішення по справі прийнято на користь позивача.

Дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в позивача як платник страхових внесків.

Згідно карток особового рахунку страхувальника по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та № 2 за період з 01.01.2016 р. по 01.05.2016 р. та розрахунками по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, направленими позивачем відповідачу, загальна заборгованість відповідача за вказаний період становить 714201,84 грн., з них: за Списком № 1 в сумі 305708,61 грн., за Списком № 2 в сумі 408493,23 грн.

Пенсійним фондом сплачуються пенсії, які призначені на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", фізичним особам, що працювали за Списоком № 1 та за Списком № 2 на підприємстві відповідача. Зазначена вище загальна сума заборгованості (714201,84 грн.) відповідачем не сплачена, що підтверджується наявними копіями карток особового рахунку відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та № 2.

Вирішуючи питання про правомірність стягнення спірної суми заборгованості, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам,

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663.

Відповідно до зазначеної вище Інструкції, плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій,

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (п. 6.5 Інструкції № 21-1).

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Тому доводи апелянта щодо відсутності підтвердження суми фактичних витрат є необґрунтованими.

Така правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.04.2014 року № К/800/18605/13 та від 01.11.2012 року № К/9991/17583/11.

Крім того, відповідачем вчасно були отримані відповідні розрахунки фактичних витрат, які з моменту отримання є узгодженими і обов'язковими для виконання. Більше того, ці розрахунки ПАТ «Київгума» не оскаржували, а тому зазначені у них суми підлягають сплаті.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків щодо повного і своєчасного фінансування витрат позивачу на оплату, що покриває фактичні витрати на оплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003 № 36, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 714201,84 грн. Доказів погашення вищезазначеної заборгованості надано не було, а наявність заборгованості не спростовано жодними доказами.

Апелянт посилаєтья на ухвалу Вищого адміністративного суду Укрїни від 29 жовтня 2014 (№ К/800/36449/14), якою було скасовано рішення судів попередніх інстанцій з огляду на те, що ними не досліджувалось питання отримання пенсії на пільгових умовах загаданими особами у спірному періоді, за який УПФ складено розрахунок фактичних витрат та їх виплату та доставку та не з'ясовано відповідність сум розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій вимогам, визначеним у Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФ України № 21-1 від 19.12.2003 (далі - Інструкція № 21-1). З приводу зазначених доводів колегія суддів зазначає наступне.

Щодо факту отримання особами, зазначеними у розрахунках пільгових пенсій варто зауважити, що саме по собі твердження про неотримання ними цих пенсій жодним чином не є належним та допустимим доказом, який може бути прийнятий судом. Натомість у вказаних розрахунках, які є офіційними документами, сформованими органом державної влади, чітко зазначено прізвища та ініціали осіб, дату призначення пільгової пенсії, її розмір, тощо.

Більше того, у вже згаданому апеллянтом рішенні ВАСУ від 29 жовтня 2014 (№ К/800/36449/14) згадуються ці ж особи, що вказує на беззаперечність отримання ними пільгових пенсій.

Колегія суддів не може не зауважити, що апелянт на розгляд справи не з'явився, строки розгляду апеляційних скарг на постанову суду обмежені (1 місяць), а тому колегія суддів вирішила справу на основі наявних матеріалів, які вважає є достатніми для прийняття висновку про обґрунтованість позову.

Також апеляційною інстанцією було проаналізовано зміст наданих УПФУ розрахунків, проведено порівняльний аналіз з додатками 6 та 7 Інструкції № 21-1 та встановлено, що вони повністю відповідають вимогам Інструкції та додаткам до неї.

Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги й доводи апелянта про те, що з червня 2013 року ним не здійснюється господарська діяльність, яка пов'язана зі шкідливими і важкими умовами праці, виходячи з чого у товариства відсутні правові підстави для визнання його платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з посиланням на п. 6 Постанови КМ України від 18.07.2007 року, № 937 «Про затвердження Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці» та п. 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 року № 937, затвердженого Постановою Пенсійного фонду, від 25.01.2008 року, № 3-2, так як дані норми регламентують порядок призначення пільгової пенсії, а не процес відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку такої і не звільняють підприємства від обов'язку сплати таких внесків навіть зі зміною виду їх діяльності.

Крім того, сам апелянт стверджує, що вони утворені шляхом реорганізації ВАТ «Київгума» у ПАТ «Київгума. При цьому, до утворення ВАТ були інші попередники апелянта.

Отже, виробництво зі шкідливими умовами праці відбувалось у попередні періоди підприємствами, правонаступником яких є відповідач.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до наведених вимог суб'єкт владних повноважень довів правомірність стягнення заборгованості у загальній сумі 714201,84 грн. з ПАТ "Київгума" .

Таким чином, колегія суддів повністю погодилася з висновком суду першої інстанція про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Що стосується доводів апелянта - позивача про неправомірність стягнення з них судового збору, то колегія суддів також приймає позицію суду першої інстанції про стягнення їх саме з позивача, оскільки згідно ст. 94 КАС України, яка визначає розподіл судових витрат, передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (ч. 4).

Таким чином, оскільки сплату судового збору позивачу було відстрочено, то правомірно його було стягнуто саме з позивача, незважаючи на постановлення рішення на його користь.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Публічного акціонерного товариства «Київгума» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.