Справа № 826/13790/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківського відділення благодійного фонду «Блакитна Магістраль» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Харківського відділення благодійного фонду «Блакитна Магістраль» до Національного банку України, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна», про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року Харківське відділення благодійного фонду «Блакитна Магістраль» (далі - Позивач, Харківське відділення БФ «Блакитна Магістраль») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національного банку України (далі - Відповідач, НБУ), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна» (далі - Третя особа, ТОВ «Бейкер Тіллі Україна»), про визнання неправомірною бездіяльності Відповідача, а саме - нездійснення належної оцінки відповідності аудиторського висновку фінансової звітності публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 рік вимогам чинного законодавства та Стандартів аудиту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2016 року позовну заяву залишено без розгляду. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивач дізнався або повинен був дізнатися про неналежну, на його думку, оцінку НБУ відповідності аудиторського висновку фінансової звітності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з моменту запровадження тимчасової адміністрації у вказаний банк 18.09.2015 року, а тому звернення останнього до суду 30.08.2016 року відбулося поза межами встановленого процесуальним законом строку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Наголошує на тому, що датою, з якої необхідно обраховувати початок перебігу строку звернення до суду, є 04.06.2016 року - момент отримання Позивачем відповіді НБУ на запит про надання інформації. Крім того, підкреслює, що ненадання Відповідачем запиту до Аудиторської палати України з приводу невідповідності аудиторського висновку фінансової звітності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» свідчить про триваючу бездіяльність НБУ.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача, а також представник Третьої особи, наполягали на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.04.2015 року на офіційному сайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку опубліковано аудиторський висновок фінансової звітності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 рік, складений ТОВ «Бейкер Тіллі Україна».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Вказане рішення було опубліковано на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.09.2015 року.

Листом від 23.03.2016 року №29 Позивач направив Відповідачу запит, в якому просив надати копії: постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних»; аудиторського висновку річної фінансової звітності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 рік. Крім того, у вказаному запиті Харківське відділення БФ «Блакитна Магістраль» просило надати копію постанови НБУ, згідно якої ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було віднесено до категорії проблемних.

Листом від 04.04.2016 року №20-0004/28107 (а.с. 24-25) Національний банк України повідомив Позивача про результати розгляду запиту, до якого додав витяг з постанови №612 в частині, яка не містить інформацію, яка є банківською таємницею, копію аудиторського висновку річної фінансової звітності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 рік.

Вважаючи, що нездійснення НБУ належної оцінки аудиторського висновку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 рік призвело до невірної оцінки фінансового стану вказаного банку Позивачем та подальшому запровадженню в банку тимчасової адміністрації, Харківське відділення БФ «Блакитна Магістраль» звернулося до суду із вказаним позовом.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск Позивачем процесуального строку звернення до адміністративного суду, оскільки останнім подано позовну заяву після спливу шестимісячного строку з дня, коли Харківське відділення БФ «Блакитна Магістраль» дізналося або повинно було дізнатися про ймовірне неналежне виконання НБУ своїх обов'язків з оцінки аудиторського висновку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 року - з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації 17.09.2015 року.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 99 КАС України закріплено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, положення процесуального закону пов'язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Як було встановлено судом першої інстанції, Позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав не пізніше 18.09.2015 року, тобто з дня опублікування на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Проте, Окружним адміністративним судом м. Києва встановлено, що Харківське відділення БФ «Блакитна Магістраль» звернулося до суду лише 30.08.2016 року, тобто з порушенням процесуального строку.

Оцінюючи вищезазначений висновок суду, а також доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги триваючу бездіяльність НБУ щодо ненадання оцінки аудиторському висновку фінансового стану ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 рік, а також не врахував неможливості встановлення підстав для віднесення даного банку до категорії неплатоспроможних, що спричинило визначення невірної дати, з якої починається перебіг процесуального строку звернення до суду, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема, віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, здійснюється ліквідація, крім отримання звітності в установленому Національним банком України порядку.

Отже, з моменту запровадження тимчасової адміністрації у банку, яка є формою заходу впливу регулятора на порушення вимог законодавства, Національний банк України припиняє здійснення банківського нагляду за таким банком та здійснює виключно отримання звітності від останнього.

Тобто, у даному випадку, юридичним фактом, з яким можна пов'язувати ймовірну бездіяльність суб'єкта владних повноважень - Національного банку України щодо неналежної оцінки аудиторського висновку фінансової звітності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за 2014 року, є день запровадження у такому банку тимчасової адміністрації - 18.09.2015 року.

Як вже було зазначено раніше, процесуальний закон пов'язує початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Отже, встановивши обізнаність Позивача про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 18.09.2015 року, судовою колегією відхиляються доводи останнього про те, що днем, коли Харківське відділення БФ «Блакитна Магістраль» дізналося про допущення Відповідачем бездіяльності, є 04.04.2016 року - день отримання відповіді на запит від 23.03.2016 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Поряд з іншим, колегія суддів зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги та вважає за необхідне останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 155, 160, 167, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського відділення благодійного фонду «Блакитна Магістраль» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Харківського відділення благодійного фонду «Блакитна Магістраль» до Національного банку України, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Бейкер Тіллі Україна», про визнання протиправною бездіяльності - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.