Справа № 2а-6123/2010
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа 2а-6123/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Борищук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобов'язання до вчинення дій щодо виплати підвищення до пенсії як дитині війни,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про зобов'язання до вчинення дій щодо виплати підвищення до пенсії як дитині війни, посилаючись на те, що він відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, оскільки на час закінчення Другої світової війни йому не виповнилось 18 років, і в силу ст. 6 цього Закону йому з 2007 року було передбачено підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, яке відповідач не дивлячись на рішення Конституційного Суду України не виплачує.

Позивач просить визнати неправомірними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо невиплати та часткової виплати щомісячного підвищення пенсії позивачу та зобов'язати відповідача здійснити виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 1 січня 2006 р. по 1 жовтня 2010 р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей». Зобов'язати відповідача нараховувати і виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу 30% мінімальної пенсії за віком у повному розмірі і у подальшому.

Позивач у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому у судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач є громадянином України та станом на 02.09.1945 року йому було менше 18 років.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи паспортними даними позивача.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було призупинено.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року в справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у тому числі і цю норму Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою було призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було визнано такою, що не відповідає Конституції України. Зазначена норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 09.07.2007 року і відповідно позивач з цього часу має право на отримання спірної надбавки до пенсії.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визначено, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А саме, з 01.01.2008 року - 47 грн.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008

рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 622 24100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визначено, що ухвалюючи Рішення від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції України, статей 4, 27, частини другої статті 38 Кодексу при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду, висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: стаття 38 Кодексу конкретизує вимоги частини другої статті 95 Конституції України щодо змісту закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Кодексу і Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет - встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзаци четвертий, пятий, шостий, восьмий пункту 4 мотивувальної частини). У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що «зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України» (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини).

При прийнятті оспорюваного Закону всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів (стаття 67 розділу І) і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них не чинними (розділ ІІ).

Суд приходить до висновку, що з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. з 22.05.2008 р. по 1.10.2010р. позивач має право на отримання спірної надбавки до пенсії.

Відповідно до пп. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. З даної норми вбачається, що нарахування і виплата пенсійних виплат належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд не повноважний визначати розміри таких виплат, а може лише зобовязати Управління провести їх нарахування та виплату.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому слід зобов'язати нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі30% мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 1.10. 2010 року.

Суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності з поважних причин.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання відповідача виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу - 30% мінімальної пенсії за віком у повному розмірі і у подальшому не підлягають задоволенню, оскільки суд наперед не може визначити протиправність рішень, дій чи бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому .

Керуючись ст.ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобовязання до вчинення дій щодо виплати підвищення до пенсії як дитині війни задовольни частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому нарахувати та виплати ти ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за період з 22 травня 2008 року по 1.10.2010 включно з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається на протязі 10 днів до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Логінова С.М.