Справа № 760/20625/16-а
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/51/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмакова Юрія Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати дії інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмакова Ю.О. щодо складання постанови серії АР №731761 від 21.11.2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати постанову та провадження у справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 21.11.2016 року близько 11.00 год. заїхав на автомобілі марки «Fiat Doblo» на територію АЗС Avsntage, розташованої за адресою: м. Київ, вул Кіровоградська, 12-А, де був зупинений інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмаковим Ю.О.

Причиною зупинки на думку інспектора стало порушення ОСОБА_1 вимог п. 1.3, 9.2 ПДР України, тобто здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну суцільну горизонтальну лінію розмітки, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним з наступних причин.

Суб'єктивна думка, припущення та бажання посадової особи патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції скласти постанову для "статистики" чи "звітності" не відповідає положенням ст. 251 КУпАП та є недостовірною.

Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останні доводів.

Вищевказані вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України посадовою особою патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції дотримані не були.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмаков Ю.О. в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував посилаючись на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови він діяв відповідно до вимог чинного законодавств без порушень вимог закону.

На підставі вищевикладеного просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши думку відповідача, врахувавши заяву позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до Розділу 34 Правил дорожнього руху Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію перетинати забороняється.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Встановлено, що постановою від 21.11.2016 року, винесеної інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмаковим Ю.О. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 21.11.2016 року керуючи автомобілем «Fiat Doblo» по вул. Кіровоградській в м. Києві здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну горизонтальну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.п. 1.3, 9.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає, що в його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, оскільки у постанові відсутні будь-які докази вчинення ним такого порушення, у зв'язку з чим просив визнати дії інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмакова Ю.О. щодо складання постанови серії АР №731761 від 21.11.2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати постанову та провадження у справі закрити, на що слід зазначити наступне.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративне відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Як зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.11.2016 року, ОСОБА_1 21.11.2016 року керуючи автомобілем «Fiat Doblo» по вул. Кіровоградській в м. Києві здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну горизонтальну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.п. 1.3, 9.2 ПДР України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до вимог правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен керуватися не лише дорожніми знаками, які розміщені на дорозі (зокрема, знаком, який забороняє поворот ліворуч), але також і вимоги дорожньої розмітки. При цьому, відсутність забороняючого поворот ліворуч дорожнього знака не є підставою для перетину суцільної лінії розмітки, яку позначено 1.3 ПДР.

В той же час, Правила дорожнього руху не містять жодного винятку щодо заборони перетину суцільної лінії 1.3.

За таких обставин суд вважає вірним висновок інспектора про порушення позивачем правил дорожнього руху та вчинення у зв'язку з цим адміністративного правопорушення.

Інших належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить, і позивачем таких доказів суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, та відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Єрмакова Юрія Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя