Справа № 826/4723/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2017 року № 826/4723/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів - Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії»
доДержавної авіаційної служби України
провизнання нечинною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот-російські авіалінії» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови №3006 від 13.02.2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2015 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2015 року закінчено підготовче провадження у справі №826/4723/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2015 року зупинено провадження у справі №826/4723/15 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/4468/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2016 року поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 18.10.2016 року від ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» надійшла заява про зміну підстав позову.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм, встановлених чинним законодавством України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з викладених в ньому і в письмових доповненнях підстав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

У судовому засіданні суд, заслухавши думку представників сторін, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2015 року державним інспектором Державіаслужби України Сиволапом В.П. у присутності уповноваженого представника ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» Єфименко І.М. (запрошено листом від 11.02.2015 року №8/10/32-15) складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації №3006, відповідно до якого за результатами перевірки інформації, викладеної в телеграмі Украероцентру тлг №211021, встановлено здійснення 21.07.2014 року о 04 год. 46 хв. польоту з порушенням порядку використання повітряного простору України пасажирським судном, яке виконувало рейс AFL1634, незважаючи на заборону використання повітряного простору, чим порушено ст.30 Повітряного кодексу України та п.94 та п.118 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України».

З вказаним протоколом представник ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» ознайомлений 12.02.2015 року, що підтверджується підписом представника. Також представником зроблено зауваження на окремому аркуші до протоколу.

На підставі протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 12.02.2015 року №3006 головою Державіаслужби України 13.02.2015 року прийнято постанову №3006 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації на ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» відповідно до статей 127-130 ПК України (абз.4 п.1 ч.1 ст.127 ПК України).

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Спірні відносини стосуються державного регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки.

Відповідно до ст.23 Повітряного кодексу України порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України (частина третя). Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України (частина четверта).

Згідно з п.118 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №401 (надалі - Положення №401), до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать, у тому числі: використання повітряного простору без дозволу та/або порушення умов його використання, крім випадків, що передбачені цим Положенням (пункт 1); порушення вимог щодо порядку перетинання державного кордону та виконання польоту в зоні з особливим режимом використання повітряного простору (пункт 4); виконання повітряним судном польоту через зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання (пункт 5); політ повітряного судна, яке не відповідає на запит засобів радіолокаційної системи державного розпізнавання, крім суден, на яких апаратура радіолокаційної системи державного розпізнавання не передбачена або які повертаються з несправною апаратурою радіолокаційної системи державного розпізнавання з аеродромів (посадкових майданчиків) іноземних держав, де ремонт такої апаратури неможливий (пункт 6).

Відповідно до п.94 Положення №401 заборона та обмеження використання повітряного простору встановлюються за місцем, часом та висотою з таким розрахунком, щоб звести до мінімуму їх вплив на діяльність інших користувачів повітряного простору (абзац перший). Встановлення заборони та обмежень передбачає визначення частини повітряного простору, використання якої забороняється або обмежується відповідно до умов, визначених Украероцентром або районного диспетчерського центру (абзац другий). Під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком (абзац третій).

Зі змісту оскаржуваного протоколу вбачається, що державним інспектором Державіаслужби України цей протокол складений в зв'язку з встановленням порушення ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії», які полягали у здійсненні польотів, незважаючи на заборону використання повітряного простору. Порушення встановлені за наслідками проведеної перевірки інформації, викладеної в телеграмі №211021.

Представником відповідача долучено до матеріалів адміністративної справи копію первинного повідомлення про порушення порядку використання повітряного простору України від 21.07.2014 року №211021, в якому зафіксовано політ без FPL, не вихід на зв'язок з органом ОПР, перетин кордону забороненої зони над АРК (NOTAM A1391/14), посадка на закритого А/Д Сімферополь. У повідомленні порушником, крім інших, вказано рейс AFL1634 21.07.2014 року о 04 год. 46 хв., що відповідає інформації, відображеній в протоколі №3006 від 12.02.2015 року.

За змістом пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 року №1281 «Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр) входить до складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), є головним оперативним підрозділом системи.

Представник позивача наголошував, що державному інспектору необхідно було перевірити інформацію, викладену в телеграмі №211021. Разом з тим, відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (пункт 1); внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України (пункт 2); повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини (пункт 3). За таких обставин, суд погоджується з доводами представника відповідача про існування об'єктивних обставин щодо неможливості перевірки фактів, зазначених у повідомленнях про порушення порядку використання повітряного простору України. Водночас, представники позивача про існування доказів, які б спростовували інформацію, суд не повідомили.

Статтею 30 Повітряного кодексу України встановлено, що використання повітряного простору України або його окремої частини може бути частково або повністю обмежено уповноваженим органом з питань цивільної авіації та органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Згідно ч.1 ст.31 Повітряного кодексу України контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору України під час планування, координації та використання повітряного простору України, обслуговування та управління повітряним рухом у районах польотної інформації, диспетчерських районах та зонах і на маршрутах обслуговування повітряного руху здійснюється органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху.

Відповідно до п.121 розділу X Положення №401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби.

Відповідно до Указу Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 року №1085/2010, постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 року №520 «Про затвердження Положення про Державну авіаційну службу України» повноваження, зокрема щодо здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, регулювання використання повітряного простору та організація повітряного руху, які покладались на Державіадміністрацію України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1526, відносяться до компетенції Державіаслужби України.

На підставі вищезазначених правових норм Украероцентр, виявивши факт польоту ПС, що виконував рейс під трилітерним індексом АFL без заявки, без дозволу, без зв'язку з органом ОПР, в забороненій зоні, направив до Центральної диспетчерської служби Державіаслужби первинне повідомлення про порушення порядку використання повітряного простору України мережею авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN).

Повідомлення AFTN складається і передається відповідно до «Правил авіаційного електрозв'язку в цивільній авіації України», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 23.09.2003 року №736, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31.10.2003 року за №1001/8322 (надалі правила №736).

Відповідно до підпункту 3.6.1.1. пункту 3.6.1. Правил №736 мережа авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN) забезпечує взаємодію органів ОПР щодо обміну повідомленнями з планування, організації та виконання польотів, а також іншими службовими повідомленнями; передавання (приймання) авіаційної метеорологічної інформації; взаємодію служб перевезення пасажирів та вантажів; взаємодію адміністрації ЦА.

Як встановлено судом, з 30.04.2014 року рейси ВАТ «Аерофлот» здійснювали польоти з порушенням порядку перетину державного кордону, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 року № 424-р пункт пропуску через державний кордон та пункт контролю у аеропорту «Сімферополь» закриті.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.29 Повітряного кодексу України вибуття повітряного судна чи літального апарата з території України (прибуття на територію України) через інші аеропорти та поза місцем розташування органів доходів і зборів та органів охорони державного кордону України допускається у виняткових випадках з дозволу Кабінету Міністрів України або в разі вимушеної посадки повітряного судна (літального апарата).

Крім того, Сертифікат аеродрому «Сімферополь» № АП 11-01 з додатком до нього від 15.08.2013 року та Інструкція з виконання польотів в районі аеродрому «Сімферополь» припинено з 09 години 08 липня 2014 року.

Також слід зазначити, що Державіаслужбою за поданням Украероцентра, згідно з ст.30 Повітряного кодексу України та п.101 розділу VII Постанови №401 встановлено заборону на використання повітряного простору на період з 09 год. 00 хв. 27.06.2014 року по 23 год. 59 хв. 14.09.2014 року над півостровом Крим.

Відповідно до підпункту п) пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Служби аэронавигационной информации» (далі - Додаток 15) та Doc. 8126 ИКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» (далі- Doc. 8126), які є обов'язковими як для України та і для Російської Федерації згідно зі статтями 37 та 38 вищезазначеної Конвенції, та згідно з абз.15 п.п.3.2.1.2. Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України 01.07.2004 року №564, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2004 р. за №913/9512 (далі - Правила №564), інформація щодо встановлення заборонених зон публікується шляхом видання повідомлень NOTAM, які є елементом об'єднаного пакету аеронавігаційної інформації (розділ 1.1 глави 1 Додатку 15).

Так, до управління забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів Державіаслужби та до Міжнародної служби NOTAM (NOF) від Украероцентру, який є головним оперативним підрозділом об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (постанова Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року №1281), мережею авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN) надійшов запит на перевидання NOTAM А0520/14 та Ц0568/14 щодо закриття повітряного простору над півостровом Крим, який був затверджений уповноваженими особами Державіаслужби, що стало підставою для опублікування NOTAM А1391/14 та ЦІ488/14.

Також, згідно п.1.1.2 розділу 1.1 глави 1 Doc. 8126 «Об обязанности командира воздушного судна ознакомиться со всей имеющейся информацией, относящейся к предстоящему полету, говорится в главе 2 Приложения 2. В отношении международного коммерческого воздушного транспорта существуют жесткие требования ИКАО, соблюдение которых можно обеспечить лишь путем предоставления такой информации, которая обычно подготавливается САИ. Пилоты должны быть знакомы с правилами и процедурами всех государств, которые они будут пролетать. В части I Приложения 6 указано, что на борту воздушного судна должны иметься определенные конкретные виды информационных материалов и что ни один полет не может выполняться до тех пор, пока не будет обоснованной уверенности в том, что необходимые для полета средства и обслуживание имеются в наличии и находятся в рабочем состоянии. Обеспечить соблюдение требований в отношении международной авиации общего назначения и полетов вертолетов (соответственно части II и III Приложения 6) также можно лишь путем обеспечения такой информации, которая предоставляется службой аэронавигационной информации».

Відповідно до ст.11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та ч.1 ст.8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден ВАТ «Аерофлот» під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

Вимоги до змісту, правил видачі та опублікування NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Doc.8126.

Зокрема, п. 5.1.1 Додатку 15: NOTAM «составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический материал;

п. 5.2.2 Додатку 15: Текст NOTAM составляется с использованием значений/единообразной сокращенной фразеологии, предписанных для кода NOTAM ИКАО, дополненного за счет сокращений ИКАО, индексов, определителей, указателей, позывных, частот, цифр и открытого текста.

Подробный инструктивный материал по подготовке NOTAM, содержится в документе Doc 8126;

п. 5.2.2.1 Додатку 15: Когда NOTAM отбирается для международной рассылки, в части, содержащие открытый текст, включается текст на английском языке.».

NOTAM є складовою частиною об'єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 глави 2 Правил № 564 аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ (Служба аеронавігаційної інформації, яка входить до складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - пункт 1.4 глави І Правил №564).

Отже, на період з 09 год. 00 хв. 27.06.2014 року по 23 год. 59 хв. 14.09.2014 року над півостровом Крим була встановлена заборонена зона, про що свідчить опублікована в NOTAM А1391/14 інформація.

Згідно з розділом 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15 «Запретная зона - воздушное пространство установленных размеров над территорией или территориальными водами государства, в пределах которого полеты воздушных судов запрещены». Таке ж положення міститься в Главі 1 «Определения» Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 p. «Правила полетов» (далі - Додаток 2).

Разом з цим, відповідно до пункту 2.1.1 розділу 2.1 Глави 2 Додатка 2 «Правила полетов распространяются на воздушные суда, имеющие национальные и регистрационные знаки Договаривающегося государства, независимо от их местонахождения, при условии, что эти правила не противоречат правилам, опубликованным государством, осуществляющим юрисдикцию над пролетаемой территорией».

Також, згідно з пунктом 2 розділу 1 Постанови №401, заборонена зона - частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден.

ВАТ «Аерофлот» та льотний екіпаж ПС, які виконували рейси в липні 2014 року знали про дію NOTAM А1391/14, оскільки відповідно до глави 8 Додатку 15 «на любом аэродроме/вертодроме, обычно используемом для выполнения международных полетов, персоналу, связанному с производством полетов, включая летные экипажи и службы, ответственные за предполетную информацию, предоставляется аэронавигационная информация, необходимая для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации и касающаяся этапов маршрутов, начинающихся от данного аэродрома/вертодрома.

Членам летного экипажа предоставляется краткая аннотация действующих NOTAM, имеющих эксплуатационное значение, и другая информация срочного характера в форме составленных открытым текстом бюллетеней предполетной информации (РІВ)».

Разом з цим, NOTAM А1391/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Doc. 8126 означає, що NOTAM відібрано для негайного сповіщення експлуатантів.

Відповідно до п.8 ст.16 Повітряного кодексу України державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право: складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції.

Порядком накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 26.12.2011 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 року №73/20386 (надалі Порядок №637), передбачено, що протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники (пункт 2.2). Повноваження державних інспекторів підтверджуються посвідченням державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі України, а уповноважених на проведення перевірок посадових осіб Державіаслужби України - наказом Державіаслужби України про проведення перевірки та службовим посвідченням (пункт 2.3).

Згідно з абзацом другим п.1.3 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 09.02.2010 року №68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2010 року за №307/17602 (у редакції, чинній на час складання оскаржуваних протоколів) державний інспектор - працівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації, якому надані повноваження з перевірки діяльності суб'єкта та стану об'єкта авіаційної діяльності і який має посвідчення встановленого зразка.

Пунктом 6.7 цього Положення визначено, що державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право складати протоколи та розглядати справи щодо суб'єктів авіаційної діяльності у разі здійснення ними правопорушення у галузі цивільної авіації та фізичних осіб у разі здійснення ними адміністративного правопорушення, пов'язаного з порушенням правил безпеки польотів, правил поведінки на повітряному судні, правил міжнародних польотів, правил пожежної безпеки на повітряному транспорті, і накладати на них адміністративне стягнення відповідно до Повітряного кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведені положення Повітряного кодексу України, Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, суд дійшов висновку, що державний інспектор Державіаслужби України Сиволап В.П. був наділений повноваженнями на складення оскаржуваного протоколу на підставі повідомлення №211021.

Водночас суд вважає помилковим твердження представника позивача, про необхідність проходження державним інспектором з льотної експлуатації спеціальної підготовки, що встановлено пунктом 2.4 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, за яким посади державних інспекторів з льотної експлуатації можуть бути за такими напрямами: повітряні перевезення; авіаційні роботи; авіація загального призначення. Державний інспектор з льотної експлуатації проводить інспектування у сфері льотної експлуатації, а за умови проходження відповідної підготовки - за напрямами державного інспектора з безпеки авіації, крім авіаційної безпеки. На думку колегії суддів, статтею 16 Повітряного кодексу України, пунктом 6.7 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України не встановлено обмежень щодо складення протоколів про порушення порядку використання повітряного простору в залежності від напрямів посад державних інспекторів з льотної експлуатації. Крім того за змістом пункту 2.4 зазначеного Положення напрями посад державних інспекторів з льотної експлуатації можуть бути встановлені за відповідними напрямками. Слово «можуть» свідчить про необов'язковість відповідних положень, та, відповідно, дискреційність у діях суб'єкта владних повноважень щодо встановлення відповідних напрямів посад.

У позовній заяві зазначено про недотримання державним інспектором вимог пункту 2.1 Порядку №637, оскільки ним протокол заповнювався не самостійно.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Порядку №637 всі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, стосовно якої він складений.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного протоколу, в ньому заповнені всі необхідні реквізити (Додаток №1 до Порядку №637) українською мовою, представники позивача ознайомлені з цим протоколом, що підтверджується відповідними підписами.

За таких обставин суд вважає необґрунтованим твердження про протиправність дій державного інспектора під час складення оскаржуваного протоколу стосовно його неналежного заповнення. Водночас, судом не встановлено, а позивачем не надано доказів та не зазначено про їх існування відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), які б підтверджували протиправність дій відповідача, наявність в його діях упередженості, недобросовісності.

Натомість, судом встановлено наявність у державного інспектора повноважень щодо складання оскаржуваного протоколу, внесення до протоколу інформації, яка відповідає повідомленню про порушення порядку використання повітряного простору України.

Крім того, суд вертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.02.2016 року у справі №826/4468/15 відмовлено у визнані протиправними дій відповідача щодо складення протоколів №№3002-3008 про правопорушення у галузі цивільної авіації від 12.02.2015 року та зобов'язанні відповідача скасувати зазначені протоколи.

Твердження позивача про те, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України щодо порядку розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, спростовується наступним.

Відповідно до п.10.1 Порядку №637 усі матеріали, що стосуються одного правопорушення суб'єкта або фізичної особи, посадова особа уповноваженого органу з питань цивільної авіації, яка уповноважена розглядати справи про правопорушення та накладати стягнення, формує в одну справу про правопорушення. Однак, законодавством України не передбачений строк, до якого має бути сформована така справа.

Крім того, несформована справа про правопорушення не спростовує факт вчинення правопорушення.

Щодо твердження позивача про необхідність проведення Державіаслужбою розслідування по кожному факту порушення порядку використання повітряного простору України, суд звертає увагу на положення ч.1 ст.9 та ч.1 ст.119 Повітряного кодексу України, згідно з якими розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами і літальними апаратами України та іноземними цивільними повітряними суднами, які сталися на території України, а також порушення вимог щодо використання повітряного простору України здійснює спеціалізована експертна установа з розслідування авіаційних подій, що утворюється та статус якої визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому, пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Повітряного кодексу України встановлено, що до 01.01.2012 року функції експертної установи з розслідування авіаційних подій здійснює уповноважений орган з питань цивільної авіації (Державіаслужба). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2012 року №228 утворено Національне бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами. Пунктом 3 Положення про Національне бюро визначено, що воно є державною спеціалізованою експертною установою з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами. Тобто, розслідування по кожному факту порушення порядку використання повітряного простору України проводить Національне бюро, а не Державіаслужба.

Статтею 126 Повітряного кодексу України передбачено, що за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов'язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною першою ст.128 Повітряного кодексу України справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Відповідно до ч.3 ст.128 Повітряного кодексу України штраф може бути накладено на юридичну особу - суб'єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Дане положення кореспондується з п.3.5 Порядку №637.

Згідно з ч.2 ст.129 Повітряного кодексу України протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Відповідно до ст.129 Повітряного кодексу України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.

Згідно з ч.1 ст.128 Повітряного кодексу України справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Статтею 130 Повітряного кодексу України передбачено, що постанову в справі про правопорушення у галузі цивільної авіації може бути оскаржено до суду в порядку, встановленому законом.

Отже, рішенням, яке тягне за собою негативні наслідки для позивача в розумінні статті 17 КАС України є саме постанова про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Крім того, відповідно до інформації, викладеної в телеграмі Украероцентру тлг №211021, встановлено здійснення 21.07.2014 року о 04 год. 46 хв. польоту з порушенням порядку використання повітряного простору України пасажирським судном. Як свідчить текст наявної матеріалах справи копії телеграми, остання складена 21.07.2014 року. З огляду на зазначене, штраф міг бути накладений відповідачем на ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» до 20.01.2015 року.

Однак, постанову №3006 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації прийнято 13.02.2015 року, тобто з порушенням строків, встановлених ч.3 ст.128 Повітряного кодексу України та п.3.5 Порядку №637.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання нечинною та скасування постанови №3006 від 13.02.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 272,00 грн. (платіжне доручення від 11.03.2015 року №565).

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, ч.4 ст.122, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову №3006 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13.02.2015 року.

3. Судові витрати в сумі 272,00 грн. присудити на користь Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» (код ЄДРПОУ ) за рахунок асигнувань Державної авіаційної служби України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко