Справа № 817/1833/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2017 р.Р і в н е 817/1833/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Зарічненської районної державної адміністрації
про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 20 жовтня 2016 року № 213-к, розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 20 жовтня 2016 року № 214-к, розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації «Про звільнення ОСОБА_1» від 20 жовтня 2016 року № 215-к; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області; стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. В позовній заяві зазначив, що догани оголошені позивачеві незаконно, оскільки ніякого прогулу не було, а відтак, і притягувати ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у відповідача не було обґрунтованих підстав. Як наслідок, і розпорядження щодо звільнення позивача є протиправним. Тому, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заперечення, де зазначив, що ОСОБА_1 була поновлена на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді та не з'являлася на робочому місці з 23.09.2016 по 20.10.2016 включно. Таким чином, вона порушила трудову дисципліну та вчинила дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу». Тому, представник суб'єкта владних повноважень просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, керуючись приписами статті 128 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи, зміст та обсяг яких достатній для прийняття обґрунтованого рішення.

На підставі частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 18 лютого 2014 року №27-к «Про звільнення ОСОБА_1». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації з 19 лютого 2013 року. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

19 травня 2016 року головою Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області прийнято розпорядження №95-к «Про ОСОБА_1». Пунктами 1 і 2 даного розпорядження поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 19 лютого 2013 року. Зазначено про те, що вважати її поновленою на посаді поза штатом та такою, що приступила до роботи 19 травня 2016 року. Визначено: пунктом 3.1. посадовий оклад начальника відділу сім'ї та молоді Зарічненської РДА з 19 травня 2016 року в розмірі 1380 грн.; пунктом 3.3. робочий час ОСОБА_1 з 19 травня 2016 року вважати простоєм; пунктом 3.4 ОСОБА_1 не виходити на роботу до закінчення простою; пунктом 3.5. з 19 травня 2016 року оплата праці ОСОБА_1 здійснюється в розмірі двох третин від встановленого посадового окладу. Пунктом 4 надано ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати терміном на 61 календарний день з 18 травня 2016 року по 18 липня 2016 року включно (а.с.18).

15 липня 2016 року головою Зарічненської районної державної адміністрації прийнято розпорядження №116-к, яким надано ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати на 166 календарних днів з 19 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно (а.с.19).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.09.2016 у справі № 817/892/16 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області «Про ОСОБА_1» від 19.05.2016 № 95-к в частині підпунктів 3.1, 3.3, 3.5 пункту 3, пункту 4. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1» від 15.07.2016 №116-к (а.с.9-12).

Вказане судове рішення від 02.09.2016 набрало законної сили 27.09.2016.

19.09.2016 голова Зарічненської районної державної адміністрації прийняв розпорядження № 189-к, відповідно до якого визнано таким, що втратив чинність підпункт 3.4 пункту 3 розпорядження голови Зарічненської райдержадміністрації від 19.05.2016 №95-к. Вказаним пунктом було визначено, що ОСОБА_1 має не виходити на роботу до закінчення простою (а.с.23).

Цією ж датою - 19.09.2016 ОСОБА_1 було направлено лист голови Зарічненської райдержадміністрації № 01/231869, в якому позивач повідомлялася про обов'язок негайно вийти на роботу та було додане розпорядження голови райдержадміністрації від 19.09.2016 №189-к.

В подальшому відповідач неодноразово направляв ОСОБА_1 листи з вимогою пояснити причини неявки на роботі (від 26.09.2016, від 27.09.2016, від 28.09.2016, від 29.09.2016, від 30.09.2016, від 03.10.2016, від 04.10.2016, від 05.10.2016, від 06.10.2016, від 07.10.2016, від 10.10.2016, від 11.10.2016, від 12.10.2016) (а.с.63, 65-68, 72-80).

Відповідач в особі уповноважених осіб відповідно складав акти про невихід на службу ОСОБА_1 з 23.09.2016 по 20.10.2016 та акти про ненадання будь-яких пояснень ОСОБА_1 щодо причин невиходу на роботу (а.с.92-112).

17-19 жовтня 2016 року Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Зарічненської районної державної адміністрації прийнято рішення № 2/дп-16 «Про внесення подання голові районної державної адміністрації про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» (а.с.84-89). Резолютивна частина вказаного рішення стала основою відповідних розпоряджень голови Зарічненської районної державної адміністрації.

20.10.2016 головою Зарічненської районної державної адміністрації стосовно ОСОБА_1 прийняті наступні розпорядження:

№ 213-к «Про оголошення догани ОСОБА_1», відповідно до якого оголошено «догану начальнику відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_1 за прогул без поважних причин на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» 23 вересня 2016 року» (а.с.25);

№214-к «Про оголошення догани ОСОБА_1», відповідно до якого оголошено «догану начальнику відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_1 за прогул без поважних причин на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» 26 вересня 2016 року» (а.с.26);

№215-к «Про звільнення ОСОБА_1», відповідно до якого звільнено «ОСОБА_1 з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області за прогул без поважних причин на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» 27 вересня 2016 року» (а.с.27).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та, зокрема, прийнятим рішенням суб'єкта владних повноважень, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIIIдержавна служба України - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Статтею 64 Закону України «Про державну службу» передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч.1 ст. 65 Закону України «Про державну службу») .

Дисциплінарним проступком, в тому числі, є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 3 статті 66 Закону передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Частинами 6, 7 ст. 66 Закону України «Про державну службу» зазначено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії. За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Тобто, з урахуванням вимог ст. ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу» при вчиненні державним службовцем дисциплінарного проступку, як прогул без поважних причин, суб'єкт призначення або керівник державної служби такому державному службовцю може оголосити догану за поданням дисциплінарної комісії, а звільнення можливе лише за вчинення ним дисциплінарного проступку систематично (повторно протягом року) при тому, що за кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, як це визначено ч. 1 ст. 69 Закону України «Про державну службу».

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ під час визначення виду дисциплінарного стягнення повинна враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця (ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу»).

Звільнення державного службовця за прогул (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) може мати місце лише за умови, коли державний службовець без поважних причин був відсутній на службі. Державний службовець не може бути звільнений за прогул без поважних причин, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як прогул без поважної причини.

У законодавстві відсутнє визначення поняття «прогул», однак в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 розкривається зміст цього поняття як відсутність працівника на роботі протягом усього робочого дня, або принаймні більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Не є поважними причинами відсутності працівника на роботі згідно з вищезазначеною постановою, зокрема, поміщення особи до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу.

З урахуванням позиції ВСУ, для прийняття рішення про звільнення працівника з займаної посади за прогул необхідно встановити дві обставини: по-перше - встановити факт відсутності працівника на робочому місці протягом трьох годин або протягом цілого робочого дня; по-друге з'ясувати причини такої відсутності та обґрунтовано вважати їх неповажними; по-третє - систематичність вчинення даного проступку, тобто повторно протягом року.

Матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням голови Зарічненської РДА від 19.05.2016 №95-к ОСОБА_1 по 18.07.2016 включно надано відпустку без збереження заробітної плати терміном 61 календарний день (п.4), яку було продовжено на 166 календарних днів з 19.07.2016 по 31.12.2016 розпорядженням голови Зарічненської РДА від 15.07.2016 №116-к. Протиправність розпорядження голови Зарічненської РДА від 19.05.2016 №95-к в частині пунктів 3.1, 3.3, 3.5 пункту 3 та пункту 4, а також розпорядження від 15.07.2016 №116-к встановлено судовим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/892/16, яке набрало законної сили 27.09.2016 (а.с.9-12).

Таким чином, період відпустки ОСОБА_1 з 19.05.2015, яка визнана судовим рішенням у справі №817/892/16 такою, що надана з порушенням норм законів про працю, по день набрання таким рішенням законної сили 27.09.2016, є вимушеним прогулом, адже протягом даного періоду позивач була позбавлена змоги працювати саме з вини роботодавця.

Вказана обставина встановлена судовим рішенням у справі № 817/1632/16 від 25.11.2016, яке набрало законної сили 27.12.2016.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За таких обставин, ні 23, ні 26, ні 27 вересня 2016 року нез'явлення ОСОБА_1 на роботі не можна вважати прогулом без поважних причин, тобто вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», і підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани на підставі частини 3 статті 66 вказаного Закону.

Таким чином, суд прийшов до висновку про протиправність розпоряджень голови Зарічненської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2016 року № 213-к «Про оголошення догани ОСОБА_1» та від 20 жовтня 2016 року № 214-к «Про оголошення догани ОСОБА_1», відповідно до яких вказане дисциплінарне стягнення було застосоване до позивача за, так званий, прогул без поважних причин 23 вересня 2016 року і 26 вересня 2016 року.

Посилання відповідача на прийняття головою Зарічненської райдержадміністрації розпорядження №189-к від 19.09.2016, відповідно до якого визнано таким, що втратив чинність підпункт 3.4 пункту 3 розпорядження голови Зарічненської райдержадміністрації від 19.05.2016 №95-к (вказаним пунктом було визначено, що ОСОБА_1 має не виходити на роботу до закінчення простою) та направлення цією ж датою - 19.09.2016 листа з вимогою негайного виходу на роботу, ніяким чином не нівелювало на момент його прийняття дію розпорядження голови адміністрації від 15.07.2016 №116-к про надання позивачу відпустки до 31.12.2016, яке в свою чергу було чинним до 27.09.2016 включно.

Щодо спірного розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 20.10.2016 № 215-к «Про звільнення ОСОБА_1», то суд зазначає наступне.

Відповідно до вказаного розпорядження ОСОБА_1 звільнено «з посади начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області за прогул без поважних причин на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» 27 вересня 2016 року». Підставою для прийняття розпорядження стало: подання дисциплінарної комісії, акт про відсутність на роботі ОСОБА_1 27.09.2016, акт від 06.10.2016 про ненадання пояснень, розпорядження голови адміністрації від 26.09.2016 №197-к «Про ОСОБА_1», розпорядження №213-к та 214-к від 20.10.2016, акт про відсутність на роботі ОСОБА_1 20.10.2016.

Формулювання відповідачем тексту самого розпорядження дає можливість стверджувати, що фактично 20 жовтня 2016 року позивач була звільнена за прогул 27 вересня 2016 року. При цьому в підставах прийняття спірного розпорядження відповідач зазначив не лише акт відсутності на роботі позивача 27.09.2016, а й 20.10.2016, та розпорядження голови райдержадміністрації про оголошення доган за прогули 23.09.2016 та 26.09.2016.

Однак, як було встановлено судом, нез'явлення ОСОБА_1 на роботі 27.09.2016 не є прогулом без поважних причин, адже до 27.09.2016 (до моменту набрання законної сили судовим рішення у справі №817/892/16) фактично позивач перебувала у неоплачуваній відпустці, протиправність якої встановлена вказаним рішенням.

Крім того, норма Закону України «Про державну службу» (частини 5 статті 66) передбачає право звільнення з посади державного службовця лише за вчинення прогулу систематично, тобто повторно протягом року. Звільненню зі служби має передувати притягнення державного службовця протягом року до іншого виду дисциплінарної відповідальності за прогул без поважних причин.

Судом встановлена протиправність таких розпоряджень голови Зарічненської райдержадміністрації №213-к та №214-к від 20.10.2016 щодо оголошення доган за прогул без поважних причин та безпідставність самого застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді доган.

Таким чином, звільнення державного службовця за один прогул без поважних причин -27.09.2016, який фактично таким не являється, суперечить нормам законодавства, а факт систематичного вчинення ОСОБА_1 протягом року прогулу без поважних причин, як підстави для звільнення позивача, спростовується наявними доказами в матеріалах справи.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про протиправність розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 20.10.2016 № 215-к «Про звільнення ОСОБА_1», яке підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 21.10.2016.

Зсилання відповідача на факт невиходу на роботу ОСОБА_1, тобто прогул без поважних причин, в період з 23 вересня по 20 жовтня 2016 року, як підставу для прийняття розпоряджень та підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, суд оцінює критично, оскільки правомірність та обґрунтованість спірних розпоряджень суб'єкта владних повноважень суд встановлює на підставі належних доказів, тобто доказів, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Розпорядження голови районної державної адміністрації щодо оголошення доган та щодо звільнення ОСОБА_1 прийняті з конкретизацією певних днів прогулу без поважних причин, тому суд перевіряв наявність підстав прийняття, повноважень, обґрунтованість та пропорційність рішень суб'єкта владних повноважень саме за вказані у розпорядженнях дні відсутності позивача на роботі.

Згідно з частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку (Абзац 4 пункту 2 Порядку)

Вказаний абзац пункту 4 Порядку №100 регламентує, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Як підтверджено наявними матеріалами справи та встановлено судовим рішенням у справі № 817/1632/16 від 25.11.2016 (набрання законної сили 27.12.2016) період відпустки ОСОБА_1 з 19.05.2015, яка визнана судовим рішенням у справі №817/892/16 такою, що надана з порушенням норм законів про працю, по день набрання таким рішенням законної сили 27.09.2016, є вимушеним прогулом, адже протягом даного періоду позивач була позбавлена змоги працювати саме з вини роботодавця.

Тобто, відповідно до встановлених Порядком №100 норм нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачу за період з 21.10.2016 по дату прийняття рішення у даній справі (12.01.2017) повинно проводитися виходячи з установлених позивачу в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу, оскільки позивач не працював ні протягом останніх двох календарних місяців до звільнення, ні протягом попередніх двох місяців не зі своєї вини.

Стаття 50 Закону України «Про державну службу» встановлює складові заробітної плати державного службовця, а саме: посадовий оклад; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 №292 (набрання чинності з 01.05.2016) розмір посадового окладу керівника самостійного відділу, служби, до якого відноситься посада позивача, з якої вона була звільнена, - начальник відділу у справах сім'ї та молоді становить 4480 грн.

Крім того, судом встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 у 2013 році їй було присвоєно 11 ранг.

За змістом прийнятого Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ її посада відноситься до посад категорії «Б» - посади керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників (абз. 3 п.2 ч. 2 ст. 6).

Згідно з частиною 3 статті 39 Закону України «Про державну службу» державним службовцям, які займають посади категорії «Б», присвоюється 3, 4, 5, 6 ранг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» регламентований порядок присвоєння рангів відповідно до вимог Закону України «Про державну службу». Зокрема, пункт 10 встановлює, що державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. При цьому строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу включає попередній період роботи державного службовця на займаній посаді.

Таким чином, позивачу мав бути присвоєний 6 ранг державного службовця, надбавка до посадового окладу за який відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 №292 встановлюється в розмірі 500 грн.

Посилання представника позивача на необхідність встановлення 4 рангу державного службовця судом оцінюється критично. Як було зазначено судом, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу включає попередній період роботи державного службовця на займаній посаді. Тобто, оскільки позивач фактично не працювала на посаді, на якій була поновлена, їй не присвоювався черговий ранг (5 ранг, 4 ранг) з урахуванням результатів оцінювання її діяльності в порядку, визначеного Законом України «Про державну службу», з включенням попереднього періоду роботи на займаній посаді.

Крім того, суд зазначає, що враховуючи вимоги статті 52 Закону України «Про державну службу» та стаж державної служби позивача (15 років), належна ОСОБА_1 надбавка за вислугу років на державній службі становить 45% від посадового окладу, тобто 2016 грн.

За таких обставин, середньомісячний розмір заробітної плати позивача відповідно до вимог законодавства мав становити 6996 грн. (4480 грн. оклад + 2016 грн. надбавка за вислугу років + 500 грн. надбавка за ранг).

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку №100).

Отож, заробітна плата за час вимушеного прогулу позивача (з 21.10.2016 по 12.01.2017) складає 18444 грн. (середньоденна заробітна плата 318 грн. х 58 днів).

За приписами статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про, зокрема, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, необхідність їх задоволення, та наявність визначених нормами КАС України підстав для звернення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 21 жовтня 2016 року та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 6996 грн. 00 коп.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для застосування ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2016 року № 213-к «Про оголошення догани ОСОБА_1», від 20 жовтня 2016 року № 214-к «Про оголошення догани ОСОБА_1», від 20 жовтня 2016 року № 215-к «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 21 жовтня 2016 року.

Стягнути з Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 21.10.2016 по 12.01.2017 включно в розмірі 18444 грн. 00 коп. (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім'ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 21 жовтня 2016 року та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 6996 грн. 00 коп. звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.