Справа № 211/5266/16-а
Суддя: Бардін О. С.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5266/16-а
Провадження № 2-а/211/40/17
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

представника відповідача

розглянувши в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

позивач 17 листопада 2016 року звернувся до суду з позовом, вказавши, що отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року йому виповнилося 60 років, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року він набув право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В листопаді 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, надавши необхідні документи.

07 листопада 2016 року він звернувся до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської областіз листом щодо перерахунку йому пенсії за віком із застосуванням для розрахунку пенсії середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це встановлено ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в зв'язку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 45 вказаного Закону при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак відповідач своєю відмовою порушив його конституційні права на отримання відповідної пенсії. Так, згідно статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається одна пенсія за її вибором.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено види пенсійних виплат, однак пенсія за вислугу років вказаним Законом не передбачається.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди роботи страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Він, позивач, подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у листопаді 2014 року.

До цього йому було приз назначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», відповідно до якого при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення. При розрахунку цього виду пенсії взагалі не застосовується будь-яка середня заробітна плата в галузях економіки України, а враховувались зовсім інші показники ніж ті, що використовуються відповідачем для нарахування пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При обчисленні пенсії за вислугу років призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за основу береться грошове забезпечення яке в свою чергу складається з окладу за посадою, військового (спеціального) звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не містить жодного посилання на показник «середня заробітна плата у галузях економіки України» тим більше саме за 2007 рік.

За таких обставин даний показник не має жодного відношення до пенсії позивача за вислугу років, що отримувалася ним, оскільки при її розрахунку він не застосовувався взагалі, а тому не повинен застосовуватися при розрахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

Таким чином, оскільки він звернувся у 2014 році за призначенням іншої пенсії за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011, 2012, 2013 роки, як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, після звільнення з лав Збройних Сил України позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Тому позивач просить визнати протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особі в цілому в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2011, 2012, 2013 роки. Зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 17 травня 2016 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011, 2012, 2013 роки. Стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. (а.с. 2-5).

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, на вимогах наполягає з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника УПФУ, надавши до суду заперечення (а.с. 23-24).

В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 25.04.2001 р. та отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 7 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

07.11.2016 року позивач звернувся до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» одночасно відмовившись отримувати пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Для розрахунку пенсії за віком управлінням враховано заробітну плату відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за період починаючи з 01 липня 2000 року по 30 липня 2016 року. При розрахунку пенсії за віком відповідачем було застосовано норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тобто показник середнього заробітку за 2007 рік (1197,91 грн.), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії (за вислугу років).

Управління вважає, що для перерахунку пенсії за віком із застосуванням показників середньої заробітної плати за 2011, 2012, 2013 роки не має законних підстав, оскільки частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим законом. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином позивачу при розрахунку розміру пенсії за віком правомірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн.), який був на час призначення пенсії за вислугу років, відповідно до частини третьої статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

На підставі статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 10.11.2014 р. отримує пенсію за віком (а.с. 9-10).

07 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 попередні роки, що передували його зверненню в листопаді 2014 року з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (а.с. 8), однак отримав відмову відповідача, оскільки він вже отримував пенсію за вислугою років, а відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 пенсії призначені до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доход) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перераховуються із застосуванням показників відповідно до середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік. Тому оскільки він вже отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» врахувати середню заробітну плату (дохід) по Україні за тир календарні роки (2011, 2012, 2013) при переведенні з одного виду пенсії на інший або провести перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 попередні роки не має підстав (а.с. 9-10).

Статтею 1 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак ОСОБА_1 призначено іншу пенсію за іншим законом.

Так позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся в листопаді 2014 року вперше.

За таких обставин відповідачем помилково прийнято рішення про застосування у цій справі частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а14) та постанові від 02 грудня 2015 року (справа № 193/1029/14-а).

Згідно абзацу другого частини першої статті 2442 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому підлягає стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 122, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особі в цілому в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення.

Зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 17 травня 2016 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Стягнути з Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. С. Бардін