Справа № 336/7403/16-а
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/336/50/2017
№ 336/7403/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій щодо непризначення пенсії та перевірки довідок, зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком, провести відповідні перерахунку та сплатити різницю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, вказавши, що 23.11.2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2, однак, листом № 299/В-1 від 29.11.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя відмовило у призначенні пенсії позивачеві з посиланням на те, що відповідачем проводиться перевірка довідок, уточнюючих пільговий характер робіт. Вважаючи такі дії та відмову у призначенні пенсії протиправними, позивач просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя в частині не призначення ОСОБА_3 пільгової пенсії та перевірки довідок; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_3 пільгову пенсію за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 30.11.2016 року, провести відповідні перерахунку та сплатити різницю; стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1200 гривень.

Позивач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, вказуючи, що рішення про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії відповідачем на цей час не прийняте, натомість перевірка довідок, які надані позивачем до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, є незаконною, оскільки позивачем надано трудову книжку, що є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Представник позивача не зміг пояснити підстави та сутність позовних вимог про проведення перерахунків та сплати різниці. Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для збільшення позовних вимог судом залишено без задоволення, адже неуважне вивчення документів та складання позовної заяви представником позивача, який являється адвокатом та повинен надавати правові послуги на професійній основі, не є підставою для відкладення розгляду справи та відхилення судом від обовязку своєчасно та швидко розглянути справу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що дійсно у листопаді 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2, однак, Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі наразі здійснюється перевірка довідок, уточнюючих характер виконуваних робіт, які надані позивачем в обґрунтування наявності пільгового стажу. Оскільки результати перевірки ще відсутні, оскільки довідки надані підприємствами, розташованими в іншому районі м. Запоріжжя, одне з яких ліквідовано на цей час, тож рішення про призначення пенсії або відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 за списком № 2 не приймалось, у звязку з чим права позивача порушені не були. Щодо перевірки довідок, підтверджуючих пільговий стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, то необхідність перевірки таких довідок обумовлена відсутністю відповідних записів у трудовій книжці позивача щодо набуття ним права на пенсію за Списком № 2.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 25.11.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Вказуючи, що він має достатній загальний стаж, а також і стаж роботи на посадах, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

29.11.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя повідомлено ОСОБА_3 про те, що надані ОСОБА_3 довідки, уточнюючі пільговий характер робіт, направлені до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі для перевірки, після проведення якої та складення відповідного акту перевірки буде прийняте рішення з приводу призначення пільгової пенсії за віком.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року встановлено, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках, обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

З копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що в ній відсутні записи щодо наявності у ОСОБА_3 права на пенсію за Списком № 2 відповідно до вимог Інструкції.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року вказує, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Водночас пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, посилання представника позивача на те, що перевірка наданих ОСОБА_3 довідок, уточнюючих умови праці, є протиправною та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, на переконання суду, безпідставні, оскільки органу, що призначає пенсію, надане право перевіряти зміст та належне оформлення наданих документів, а також перевіряти обґрунтованість видачі додаткових документів, виданих підприємствами, установам та організаціями.

При цьому саме орган пенсійного фонду, який призначає пенсію, зобовязаний всебічно, повно та обєктивно розглянути усі подані документи та несе відповідальність за перевірку таких документів та відповідає за правильність призначення пенсії особі, враховуючи що виплата пенсій проводиться за рахунок державного бюджету України.

Статтею 46 Законом України № 1058 права особи, яка звернулась за призначенням пенсії, але з вини органу, який призначає та виплачує пенсію, таку пенсію не отримала, права такої особи захищені шляхом гарантування права пенсіонера на отримання нарахованих сум пенсії, не отриманих з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дії відповідача в частині перевірки довідок.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій відповідача в частині не призначення пенсії та зобов'язання таку пенсію призначити, суд, окрім вищевикладеного, керується наступним.

Статтею 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Статтею 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, позивач на свій власний розсуд формулюються позовні вимоги у відповідності до положень ст. 105 КАС України, а суд у свою чергу не може вийти за межі заявлених вимог та винести рішення з приводу вимог, які позивачем не заявлялись.

Як вказує ст. 45 ч. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року результат розгляду органом, який призначає пенсію, заяви особи про призначення пенсії та документів про призначення (перерахунок) пенсії приймається у формі рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Виходячи з положень чинного законодавства, особою, яка звернулась з заявою про призначення пенсії, може бути оскаржено рішення про відмову у призначенні пенсії, а також може бути заявлено і вимогу про визнання неправомірною бездіяльності органу, який призначає пенсію, яка полягає у неприйнятті рішення про призначення або про відмову у призначенні пенсії.

Натомість жодної з таких вимог позивач не заявив.

Статтею 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Оскільки рішення про відмову у призначені пенсії ОСОБА_3 на час звернення до суду з позовом Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя не прийняте, тож суд не вбачає підстав для захисту права ОСОБА_3 шляхом зобов'язання відповідача призначити позивачеві пенсію, адже на час звернення до суду з позовом таке його право не було порушено.

Судом також відхиляються позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести відповідні перерахунки та сплатити різницю, оскільки такі вимоги не обґрунтовані, а представник позивача не зміг пояснити з якого приводу вони заявлялись та які перерахунки повинен здійснити відповідач та яку різницю виплатити, враховуючи, що пенсія ОСОБА_3 не призначалась та не виплачувалась.

Враховуючи, що судом не знайдено підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3, тож суд не вбачає підстав і для стягнення з відповідача на користь позивача як суми судового збору, так і витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, приймаючи до уваги також відсутність як обґрунтування розміру таких витрат, так і підтвердження їх фактичного понесення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій щодо непризначення пенсії та перевірки довідок, зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком, провести відповідні перерахунку та сплатити різницю залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

12.01.17