Справа № 809/1900/16
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа № 809/1900/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представника позивача Борсука Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 13916,31 грн,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 13916,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі інформації Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, зафіксованих в акті № 2745/9/09-19-13-01-22 від 20.10.2016 встановлено, що відповідачем не виконано нормативу робочих місць щодо працевлаштування інвалідів у 2015 році. Внаслідок допущення даного порушення згідно з вимогами чинного законодавства відповідач був зобов'язаний самостійно сплатити 12375 грн. адміністративно-господарських санкцій. Крім того в зв'язку із несплатою вказаної суми санкцій у встановлений строк, відповідачу було нараховано пеню в розмірі 1541,31 грн.

Таким чином, оскільки сума заборгованості в загальному розмірі 13916,31 грн ФОП ОСОБА_2 не сплачена, остання підлягає до стягнення в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.

За таких обставин на підставі приписів ч.4 ст.128 КАС України суд ухвалив здійснити розгляд даної адміністративної справи за відсутності відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши в їх сукупності подані докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому останні підлягають до задоволення з огляду на нижчевикладене.

Статтею 43 Конституції України задекларовано право кожного, в тому числі і інваліда, на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Виконання та реалізація зазначеної конституційної норми забезпечується законами України, підзаконними актами та актами ненормативного характеру, які встановлюють механізм реалізації права на працю.

Відповідно до Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 129 від 14.04.2011 Фонд соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) є бюджетною установою, діяльність якої спрямовується, координується та контролюється Міністерством соціальної політики України. Бюджетна установа Фонд є правонаступником Фонду соціального захисту інвалідів як урядового органу.

Фонд у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України та цим Положенням.

Основними завданнями Фонду є:реалізація в межах своєї компетенції заходів щодо забезпечення зайнятості та працевлаштування інвалідів;виконання програм щодо соціального захисту інвалідів.

Таким чином, Фонд та його відділення є органами державної влади, які у правовідносинах з роботодавцям, зокрема у зв'язку із здійсненням контролю за перерахуванням штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону, реалізують владні управлінські функції.

Враховуючи наведене правовідносини між позивачем та відповідачем є публічно-правовими, як такі, що виникли між відділенням Фонду та ФОП ОСОБА_2 як роботодавцем, з приводу невиконання нормативу робочих місць для інвалідів.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон), як спеціальним законом, що визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

Одним із аспектів соціальної захищеності інвалідів, відповідно до частини першої статті 17 цього Закону, є право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини восьмої статті 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування, зокрема інвалідів. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

У відповідності до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце,призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

В судовому засіданні встановлено, що за згідно інформації Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, зафіксованої в акті № 2745/9/09-19-13-01-22 від 20.10.2016 відповідач в порушення вищезгаданих приписів статтей 19,20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не виконав нормативу робочих місць щодо працевлаштування інвалідів в кількості однієї особи.

З системного аналізу вимог вказаного Закону вбачається, що зазначені в Законі адміністративно-господарські санкції є альтернативним зобов'язанням роботодавця, який повинен був або дотримати норматив робочих місць для інвалідів, або сплатити дані санкції.

Таким чином, оскільки у відповідності до встановлених судом обставин визначений законом обов'язок щодо працевлаштування одного інваліда відповідачем в 2015 році невиконаний, то в силу положень ч.1 ст. 20 Закону виникло зобов'язання щодо сплати на користь бюджету Фонду соціального захисту інвалідів відповідної суми адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні як письмового доказу розрахунку розмір адміністративно- господарських санкцій становить 12375 грн. ( арк..справи 8)

В судовому засіданні встановлено, що застосовані адміністративно-господарські санкції залишились несплачені, чим порушено право Фонду на одержання відповідних сум адміністративно-господарських санкцій.

Право відділень Фонду на звернення за захистом свого порушеного права до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку (частини 9, 10 статті 20 Закону).

Тому на підставі наведеного оскільки у встановлений строк адміністративно- господарські санкції Товариством не сплачені, позивач підставно звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно ч.2 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. При цьому пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

За таких обставин відповідачу правомірно було нараховано пеню в сумі 1541,31 грн. ( арк. справи 8).

Таким чином загальна сума заборгованості ФОП ОСОБА_2 становить 13916,31 грн( 12375,00 грн- адміністративно- господарських санкцій + 1541,31 грн- пені= 13916,31 грн) Наявність вказаної суми заборгованості підтверджується розрахунком суми позову, складеним посадовими особами Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, та іншими дослідженими у встановленому порядку письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості, в тому числі і внаслідок вжиття всіх залежних від відповідача заходів для недопущення господарського правопорушення, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені підставними, а позов таким, що підлягає до задоволення повністю.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 13916 ( тринадцять тисяч дев'ятсот шістнадцять) грн 31 коп. заборгованості, з яких - 12375 (дванадцять тисяч триста сімдесят п'ять) грн 00 коп. адміністративно-господарських санкцій та 1541 ( одна тисяча п'ятсот сорок одна) грн 31 коп. пені.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.01.2017.