Справа № 754/14252/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/101/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

за участю секретаря судових засідань - Полярної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов»язання вчинити певні дії. Вимоги позову мотивувала тим, що перебуває на обліку в Лівобережному об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію. 03.10.2016 року звернулася до відповідача з заявою про припинення виплати раніше призначеної пенсії. Однак 01.11.2016 року відповідач листом відмовив їй в задоволенні заявленої вимоги. Не погоджуючись з таким рішенням Відповідача була вимушена звернутися о суду з даним позовом, просила про зобов»язання відповідача припинити їй виплату пенсії в зв»язку з відмовою від неї.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову своєї довірительки та просив про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість вимог позову.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лівобережному об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

03.10.2016 року позивач звернулася до Управління з заявою про припинення виплати їй пенсії у зв»язку з відмовою від неї.

Своїм листом від 01.11.2016 року Управління відмовило припинити виплату пенсії позивачу у зв»язку з відмовою, оскільки така відмова не передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов′язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов′язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 49 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачає такі підстави для припинення виплати пенсії як:

1/ якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2/ на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України;

3/ у разі смерті пенсіонера;

4/ у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5/ в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні представник позивача як на підставу вимог позову посилався на п. 7-2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», в якому зазначається, що особа, яка достроково вийшла на пенсію і в результаті чого відсоток, на який було зменшено пенсію може бути переглянуто після досягнення пенсійного віку, якщо особа продовжує працювати і відмовилась від отримання пенсії. В розумінні цієї статті відмова від отримання пенсії передбачає її припинення, оскільки має на меті перегляд її розміру після досягнення пенсійного віку, якщо особа продовжує працювати і відмовилась від отримання пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсійні виплати це грошові виплати в системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати.

Оскільки позивач вже перебуває на пенсії за віком з 31.08.2008 року, отримує таку пенсію, відповідачем неодноразово здійснювався її перерахунок, то в Управління ПФУ не має правових підстав для припинення її виплати, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені судом.

Аналізуючи все вище викладене та зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,17,18,19,49,51,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов»язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Головуючий: