Справа № 711/7614/16-а
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/7614/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Дунаєв С.О. Суддя-доповідач: Кузьмишина О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягалась до відповідальності, а стягнення було накладене поза межами строків, передбачених ст.467 Митного кодексу України.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.01.2016 року через зону митного контролю «зелений коридор» в пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці ДФС ОСОБА_3 на митну територію України в митному режимі «транзит» з метою особистого користування ввезено автомобіль «BMW 525» (кузов НОМЕР_1), що має литовський реєстраційний номер НОМЕР_2.

Даний автомобіль за межі митної території України ОСОБА_3 в установлений законодавством десятиденний строк вивезено не було.

09 травня 2016 року зазначений автомобіль був затриманий на 248 км автодороги «Київ-Знам'янка» в момент його використання ОСОБА_3 Затримання відбулося у зв'язку із тим, що автомобіль знаходився на митній території України з порушенням митного законодавства про що було повідомлено Кіровоградську митницю ДФС.

13 травня 2016 року інспектором Кіровоградської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №58/90100/16 за ч.3 ст.470 МК, а 16 серпня 2016 року винесена постанова, згідно якої позивач визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зазначені обставини справи підтверджуються наданими суду матеріалами справи про порушення митних правил та не заперечуються сторонами, а тому на підставі ч.3 ст.72 КАС суд вважає їх доведеними (а.с.59-123).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 93 Митного кодексу України, - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтю 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Таким чином, вищезазначеними нормами митного кодексу законодавцем чітко передбачені строки на в'їзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушення митних правил передбачених зокрема, статтею 470, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Згідно ст. 525 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач про слухання справи був повідомлений належним чином.

Так, матеріалами справи №58/90100/16 про порушення митних правил підтверджується, що позивач неодноразово повідомлявся про дату і місце розгляду справи, але розгляду не відбулося через неявку позивача. Розгляд справи призначався на 27.05.2016 року, 07.06.2016 року, 20.06.2016 року, 07.07.2016 року, 21.07.2016 року, про що повідомлявся позивач, що підтверджується відповідними листами та поштовими повідомленнями (а.с.73-74, 104-105, 106-109, 110-111, 112-113, 117-118).

Причиною відкладення розгляд справи були клопотання позивача (а.с.97-98, 102-103, 115-116, 120-121).

Зазначені у вказаних клопотаннях позивача причини для відкладення розгляду справи не підтверджувались жодним доказом. Про час і місце розгляду справи, що відбулося 16.08.2016 року позивач був також завчасно повідомлений, що належним чином підтверджується, і заявив клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.117-118, 120-121).

Зазначена в клопотанні причина (перебування у відрядженні з 20.07.2016 року по 18.08.2016 року в м. Косів Івано-Франківської області) також не обґрунтована та не підтверджена належним чином. За таких обставин, відповідачем не порушено вимог закону щодо розгляду справи у відсутність позивача, оскільки позивачеві були створені всі умови для реалізації ним свого права на особисту участь під час розгляду справи про порушення митних правил, але він не використав таке право.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.467 Митного кодексу якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Тож визначальним фактором для визначення строку накладення на позивача стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК, є визначення того чи є зазначене правопорушення триваючим. Відповідно до диспозиції ч.3 ст.470 МК правопорушенням є перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Аналіз зазначеної норми свідчить, що порушення вважається закінченим з моменту спливу строку, передбаченого ст.95 МК. Натомість, після спливу зазначеного строку особа, на яку покладається відповідальність за його дотримання, не звільняється від обов'язку в подальшому доставити такі об'єкти до органів доходів і зборів України. Отже, з моменту настання прострочення і до виконання свого обов'язку така особа порушує, визначений нормами Законів України порядок митного транзиту, а відтак кожного дня до вивезення товару з митного транзиту перебуває у непереривному стані порушення, встановленого в України правопорядку.

За таких обставин таке правопорушення є триваючим і строк накладення стягнення на винних у його вчиненні осіб залежить від дати його виявлення.

Згідно матеріалів справи допущене позивачем правопорушення було виявлене 09.05.2016 року. Шестимісячний строк накладення стягнення має відраховуватись саме з 09.05.2016 року і спливає 09.11.2016 року. З огляду на викладене, відповідачем не пропущені строки накладення на позивача адміністративного стягнення.

Колегія суддів дійшла висновку, що в ході розгляду справи встановлено, що позивач, в порушення вимог ст.95 Митного кодексу України, більше ніж на десять діб перевищив строк доставки транспортного засобу, який згідно ст.321 Митного кодексу України, перебуває під митним контролем та митне оформленням якого не закінчене, про будь-які обставини, які цьому перешкодили, митницю не повідомив, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, яка винесена уповноваженою особою (ст.522, 523 Митного кодексу України), у встановлені строки, з дотриманням вимог територіальної підвідомчості (ст.524 Митного кодексу України) та відповідно до положень ст.526 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Такі висновки узгоджуються з висновками Вищого адміністративного суду України, що наведені в ухвалі від 09.12.2016 року № К/800/33655/16.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.