Справа № 428/11348/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання здійснити перерахунок та виплатити пенсію.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 30.09.2016 він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Перевіривши, що він має відповідний стаж, який згідно із статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» дає йому право на призначення пенсії за вислугу років - 22 роки 06 місяців 05 днів, відповідач своїм рішенням від 04.10.2016 за № 4922/2016 відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з посиланням на те, що його стаж на посадах прокурора не відповідає вимогам статті 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки до стажу на посадах прокурора не можливо зарахувати весь стаж роботи в органах прокуратури, а також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з 01.06.2015 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення деяких категорій осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державу службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України,Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто пенсії з 01.06.2015 по теперішній час не призначаються. З таким рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 не погоджується, оскільки воно є незаконним і таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а також основні принципи про гарантоване право громадянина на соціальний захист. На момент його звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії Законом України «Про прокуратуру» (частина 1 статті 86) визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. В органах прокуратури України він працює з 07.05.2003 по теперішній час. Станом на дату звернення 30.09.2016 до Управління за призначенням пенсії його стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах складав - 13 років 04 місяці 24 дні. До вислуги років, що дає право на пенсію згідно із статті 86 Закону України «Про прокуратуру» підлягає зарахуванню також: строкова війська служба - з 08.12.1987 по 12.12.1989; час роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ - з 06.05.1995 по 26.06.2002. В оскаржуваному рішенні відповідач дійшов не правильного висновку про те, що до стажу роботи за вислугу років ОСОБА_1 не підлягає зарахуванню його робота на посадах виконуючого обов'язки помічника транспортного прокурора - з 07.05.2003 по 22.03.2004, помічника прокурора - з 23.03.2004 по 08.02.2005, з 24.02.2005 по 04.01.2006 , старшого помічника прокурора - з 27.02.2007 по 06.06.2012. Вказаний стаж не був зарахований відповідачем, оскільки це не передбачено статтею 15 діючого на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії Закону України «Про прокуратуру». В діючій на сьогодні редакції частині першій статті 15 Закону України «Про прокуратуру» у переліку посад, що визначають статус прокурора, не міститься таких посад, на яких працював позивач в період з 07.03.2003 по 06.06.2012. Однак, ці посади були передбачені Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ з відповідними змінами, який був чинним на момент його роботи на вказаних посадах. У вказаному позові ОСОБА_1 просить про наступне:

- визнати протиправним і скасувати рішення про відмову в призначенні йому пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 04.10.2016 № 4922/2016;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити йому пенсію за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення 30 вересня 2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову в яких вказала, що 30.09.2016 ОСОБА_1 дійсно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», додавши до заяви пакет документів. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку за наслідками розгляду даної заяви було прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії № 4922/2016 від 04.10.2016, тому що на час звернення позивача набрав чинності Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру" тощо. Передбачена у законі вимога виконана не була, тобто до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнято не було. За таких обставин з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами, не призначаються. Також представник Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зазначає, що період роботи ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов'язки помічника транспортного прокурора - з 07.05.2003 по 22.03.2004, помічника прокурора - з 23.03.2004 по 08.02.2005, з 24.02.2005 по 04.01.2006 , старшого помічника прокурора - з 27.02.2007 по 06.06.2012 не може бути врахований до стажу роботи на посадах прокурорів, тому що дана посада не передбачена статтею 15 Закону України «Про прокуратуру». З огляду на вищенаведене загальний стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 06 місяців 05 днів, а стаж роботи на посаді прокурора складає 05. Років 05. Місяців 16 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», норми якого передбачають наявність вислуги років 22 роки 06 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. За таких обставин Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку, вважає що рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 04.10.2016 № 4922/2016 прийнято з дотриманням положень діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, які викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, які викладені у письмових запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані учасниками розгляду справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорта громадянина України серії ЕК № 380521, виданого Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 11.03.1997 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 11.03.1997 року за адресою: Україна, Луганська область, селище Хрустальне, вулиця Кірова, будинок 121.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 серії БТ-І № 9996877 та копії довідки прокуратури Луганської області від 30.09.2016, він працював в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, у тому числі:

- з 07.05.2003 по 22.03.2004 - виконувач обовязків помічника Попаснянського транспортного прокурора Луганської області;

- з 23.03.2004 по 08.02.2005 призначений помічником прокурора м. Красний Луч;

- з 24.02.2005 по 04.01.2006 помічник прокурора міста Артемівська Донецької області;

- з 05.01.2006 по 17.05.2006 виконувач обовязків прокурора відділу захисту майнових, інших особистих прав і свобод громадян та інтересів держави управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Донецької області;

- з 18.05.2006 по 26.02.2007 - прокурора відділу захисту майнових, інших особистих прав і свобод громадян та інтересів держави управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Донецької області;

- з 27.02.2007 по 06.06.2012 старший помічник прокурора міста Луганська Луганської області;

- з 07.06.2012 по 11.02.2014 старший прокурор прокуратури міста Луганська Луганської області;

- з 12.02.2014 по 02.03.2014 прокурор відділу статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань прокуратури Луганської області;

- з 03.03.2014 06.10.2014 старший прокурор прокуратури міста Луганська Луганської області ;

- з 07.10.2014-12.01.2015 заступник начальника відділу захисту конституційних прав і свобод громадян та інтересів держави управління захисту прав і свобод громадян та держави прокуратури Луганської області;

- з 13.01.2015 по 15.07.2015 - заступник начальника відділу організації представництва на захист інтересів громадянина або держави управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Луганської області;

- з 16.07.2015 по 07.10.2015 - заступник начальника відділу організації позовної роботи управління представництва інтересів громадян і держави в суді прокуратури Луганської області;

- з 08.10.2015 по 04.11.2015 начальник відділу організації позовної роботи управління представниця інтересів громадян і держави в суді прокуратури Луганської області;

- з 05.11.2015 по 03.12.2015 - заступник начальника відділу організації позовної роботи управління представництва інтересів громадян і держави в суді прокуратури Луганської області;

- з 04.12.2015 по 12.04.2016 - начальник відділу організації позовної роботи управління представництва інтересів громадян і держави в суді прокуратури Луганської області;

- 13.04.2016 по цей час начальник відділу організації представництва управління представництва інтересів громадянина або держави в суді прокуратури Луганської області.

Станом на 30.09.2016 стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури становить 13 років 04 місяці 24 дні. До вислуги років, що дає ОСОБА_1 право на пенсію відповідно до частини пятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» підлягає зарахуванню також з 08.12.1987 по 12.12.1989 строкова військова служба, з 06.05.1995 по 26.06.2002 час роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ. Вислуга років ОСОБА_1, що дає йому право на пенсію згідно із статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» станом на 30.09.2016 складає 22 роки 06 місяців 19 днів.

Згідно із копією довідки від 02.02.2015 № 919032659, виданої УПтСЗН Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території, з району проведення АТО в м. Сєвєродонецьк за адресою: АДРЕСА_1.

30.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», що не заперечуються відповідачем.

Відповідно до копії рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначенні пенсії за № 4922/2016 від 14.10.2016, позивачу відмовлено у призначені пенсії за вислугу років, оскільки згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» 1697-VII право на пенсійне забезпечення за вислугу років мають прокурори в період з 1 жовтня 2015 по 30 вересня 2016 року при наявності стажу роботи за вислугу років 22 роки 6 місяців, в тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. До стажу роботи 12 років 6 місяців на посадах прокурорів, не можливо зарахувати періоди роботи ОСОБА_4 на посаді виконувача обов'язків помічника транспортного прокурора з 07.05.2003 по 22.03.2004, помічника прокурора з 23.03.2004 по 08.02.2005, з 24.02.2005 по 04.01.2006, старшого помічника прокурора з 27.02.2007 по 06.06.2012, бо ці посади не передбачені статтею 15 Закону. Згідно трудової книжки та довідки № 11/165-стаж роботи ОСОБА_4 на посадах прокурора складає 5 років 05 місяців 16 днів з 05.01.2006 по 26.02.2007, та з 07.06.2012 по 30.09.2016, що не відповідає вимогам ст. 86 Закону «Про прокуратуру» Крім того, згідно змін, внесених з 01.04.2015 року Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року «з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України». Тобто пенсії з 01 червня 2015 року та по теперішній час не призначаються.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII (що діяв на час звернення позивача) прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ч. 6, 8, 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На час прийняття та набрання чинності вищевказаним Законом № 213-VIII, а також на час вступу в дію пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, тобто станом на 01 червня 2015 року, діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, яким серед іншого регулювалося питання пенсійного та соціального забезпечення прокурорів (стаття 50-1).

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В абзаці 3 пункту 3.1 Конституційний Суд України вказав, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

З огляду на викладене, безпідставне поширення норм пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII на Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності після набрання чинності вищевказаним Законом № 213-VIII та після настання умов для реалізації пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, є порушенням статті 58 Конституції України та принципу правової визначеності.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

З огляду на вищевикладене, при призначенні пенсії позивачу за вислугу років відповідач мав застосувати статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Стосовно посилання відповідача в своєму рішенні про відмову в призначенні пенсії на те, що період роботи ОСОБА_1 на посадах виконувача обов'язків помічника транспортного прокурора з 07.05.2003 по 22.03.2004, помічника прокурора з 23.03.2004 по 08.02.2005, з 24.02.2005 по 04.01.2006, старшого помічника прокурора з 27.02.2007 по 06.06.2012 не може бути врахований до стажу роботи на посадах прокурорів, тому що дана посада не передбачена статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», суд зазначає наступне.

Із змісту статті 15 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII дійсно вбачається, що до переліку прокурорів органів прокуратури не віднесено посаду помічника прокурора.

Разом з тим, згідно із ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.

Суд також звертає увагу, що позивач обіймав посади виконувача обов'язків помічника транспортного прокурора з 07.05.2003 по 22.03.2004, помічника прокурора з 23.03.2004 по 08.02.2005, з 24.02.2005 по 04.01.2006, старшого помічника прокурора з 27.02.2007 по 06.06.2012, тобто в період чинності відповідної редакції Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII.

Із змісту ч. 3 ст. 9, ст. 37, ч. 2 ст. 46, ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, в редакції яка була чинною у відповідні періоди, вбачається, що помічник прокурора мав статус та повноваження прокурора відповідного рівня, приймав «Присягу працівника прокуратури», підпадав під поняття «прокурор», тощо.

Отже, період роботи ОСОБА_1 на посадах виконувача обов'язків помічника транспортного прокурора з 07.05.2003 по 22.03.2004, помічника прокурора з 23.03.2004 по 08.02.2005, з 24.02.2005 по 04.01.2006, старшого помічника прокурора з 27.02.2007 по 06.06.2012 має бути врахований до стажу роботи позивача на посадах прокурорів.

Оцінюючі записи в трудовій книжці позивача, суд приходить до висновку про те, що позивач станом на час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років, тобто станом на 30 вересня 2016 року, мав необхідний для призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII загальний стаж роботи та стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах (в органах прокуратури).

Із змісту ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім певних випадків, які не мають відношення до спірних правовідносин по цій справі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню щодо визнання протиправним і скасування рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії та зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення 30 вересня 2016 року.

Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору у встановленому Законом розмірі 551 грн. 20 коп. підтверджується квитанцією № 35 від 25.10.2016. Оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання призначити пенсію задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 04.10.2016 року № 4922/2016 про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в призначенні пенсії за вислугою років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсію за вислугою років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення, тобто з 30 вересня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 18 січня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін