Справа № 810/3370/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 810/3370/16
У Х В А Л А

13 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володарської районної ради Київської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Володарської районної ради Київської області (далі - Відповідач, Володарська райрада) про зобов'язання вчинити дії по виконанню рішень 21 сесії IV скликання Володарської райради від 09.08.2005 року №140-21-IV та 2 сесії XXIV скликання від 05.07.2002 року №14-02-XXIV - прийняти до спільної комунальної власності територіальних громад району приміщення Володарського відділу статистики за адресою: вул. Миру, 7, смт. Володарка Київської області, та передати його Позивачу у власність.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року позовну заяву повернуто Позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 23.11.2016 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам статей 186, 187, 189 КАС України. При цьому невідповідність апеляційної скарги наведеним вимогам виявилася у тому, що Апелянтом було пропущено п'ятиденний строк апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, а заяви про поновлення строку подано не було, не додано до апеляційної скарги документ про сплату судового збору у встановленому розмірі, а також не зазначено про бажання або небажання особи взяти участь у судовому розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано Позивачем 01.12.2016 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання викладених в ухвалі від 23.11.2016 року вимог Апелянтом на адресу Київського апеляційного адміністративного суду 06.12.2016 року було направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та квитанцію про сплату судового збору на суму 740,00 грн.

Таким чином ОСОБА_1 було виконано ухвали від 23.11.2016 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині надання документу про сплату судового збору у встановленому розмірі.

Оцінюючи викладені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження причини пропуску процесуального строку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Як було встановлено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, копію оскаржуваної ухвали від 27.10.2016 року було отримано Позивачем особисто 03.11.2016 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9). Проте апеляційну скаргу подано до відділу поштового зв'язку 09.11.2016 року, тобто після спливу п'ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

При цьому, посилання Апелянта на те, що останній через загострення хвороби не зміг вчасно подати апеляційну скаргу, а також переплутав дні її одержання, судом оцінюється критично, оскільки, по-перше, надана Позивачем копія довідки МСЕК від 24.11.2015 року №0518144 підтверджує виключно встановлення ОСОБА_1 інвалідності третьої групи, пов'язаної із загальним захворюванням, по-друге, Позивачем не надано доказів звернення до закладів охорони здоров'я у період з 03.11.2016 року по 09.11.2016 року, перебування на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, що б унеможливлювало подання останнім апеляційної скарги.

Відтак наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, на переконання суду, не можуть бути визнані поважними.

Крім того, Апелянтом не було усунуто й інші недоліки апеляційної скарги, визначені в ухвалі від 23.11.2016 року, а саме - не зазначено про бажання або небажання взяти участь у судовому розгляді справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

Судом поряд з іншим враховується, що у рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою у встановлений абз. 1 ч. 4 ст. 189 КАС України строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, а тому вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 186, 189, 212 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володарської районної ради Київської області про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту матеріали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк