Справа № 214/7322/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7322/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила суд: визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про припинення виплати їй державної соціальної допомоги як одинокій матері на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати відповідача поновити виплату їй державної соціальної допомоги як одинокій матері на утримання малолітньої дитини, починаючи з 01.11.2016 року; стягнути з відповідача на її користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 16 800 грн.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що з вересня 2013 року вона перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради та отримувала державну соціальну допомогу як одинока мати на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначену їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми». 17.10.2016 року відповідачем прийнято рішення про припинення виплати їй зазначеної соціальної допомоги, посилаючись на те, що вона одружилась з ОСОБА_4, якого відповідач розцінив як батька дитини, а тому пройшов до необґрунтованого висновку про втрату нею статусу одинокої матері, а відповідно й відсутність підстав для здійснення подальших виплат. З огляду на викладене, вважаючи протиправним рішення відповідача щодо припинення виплати їй допомоги, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

10.01.2017 року представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що пред'явлені ОСОБА_2 вимоги не визнає, вважаючи їх необґрунтованими. Зазначив, що ОСОБА_2 є матір'ю двох малолітніх дітей та перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, призначену їй згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми». Під час надання пакету документів для призначення допомоги, у тому числі відповідної заяви, 13.09.2013 року нею власноруч зазначено, що батько її доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зареєстрований окремо від дитини за адресою: АДРЕСА_1. Натомість 12.10.2016 року позивачем надано копію свідоцтва про шлюб, згідно якого вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, котрого раніше вказувала батьком дитини. Враховуючи, що про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, у тому числі зміни у складі сім'ї, ОСОБА_2 своєчасно не повідомила, тому за період з 01.05.2015 року по 31.10.2016 року неправомірно одержала соціальну допомогу в загальному розмірі 8400,62 грн., про необхідність повернення якої відповідач направив відповідний лист із вказівкою на припинення її подальшої виплати. Оскільки позивач в добровільному порядку грошові кошти не повертає, в грудні 2016 року відповідач звернуся до суду з позовом про стягнення їх з ОСОБА_2 в примусового порядку. Пред'явлені нею вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди вважає необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок надання матеріальної підтримки сім'ям з дітьми, у тому числі одиноким матерям, регламентовано розділом V-A Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року.

Наявними по справі доказами встановлено, а відповідачем визнано, що ОСОБА_2, будучи матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вересня 2013 року перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, призначеної згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми».

29.04.2015 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4, зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 267, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.04.2015 року (а.с.6).

12.10.2016 року позивач надала копію свідоцтва про шлюб до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради.

За результатом перевірки наданих ОСОБА_2 документів, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради починаючи з 01.11.2016 року припинило їй виплату державної соціальної допомоги як одинокій матері, та у зв'язку з наданням недостовірної інформації (зміною статусу одинокої матері у зв'язку з укладенням шлюбу з батьком дитини - ОСОБА_4 29.04.2015 року) направило на її адресу повідомлення за № 01.14/6196 від 22.10.2016 року з вимогою повернення виплаченої їй допомоги за період з 01.05.2015 року по 31.10.2016 року в сумі 8400,62 грн. - в строк до 30.11.2016 року (а.с.8).

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 вказані грошові кошти не повертає, у зв'язку з чим управління звернулось до суду з вимогою про їх стягнення в примусовому порядку, суд залишає поза увагою, оскільки такі вимоги не є предметом розгляду справи.

Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» та п.33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядку), право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Як визначено ч.1 ст.18-2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абз.1 ч.1 ст.135 СК України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 від 28.08.2013 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 25.11.2016 року (а.с.5,6), батьком ОСОБА_3 зазначений ОСОБА_5, відомості про батька записано згідно ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері. На момент подання документів позивач в зареєстрованому шлюбі не перебувала.

За даних обставин суд вважає, що позивачеві як одинокій матері на законних підставах призначено державну соціальну допомогу на дитину, починаючи з моменту її звернення - у вересні 2013 року.

Натомість, приймаючи рішення про припинення з 01.11.2016 року виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як одинокій матері, відповідач посилався на те, що під час первинного надання документів на виплату допомоги, в заяві нею зазначено, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зареєстрований окремо від дитини за іншою адресою, натомість 12.10.2016 року надано відомості про укладення з ним шлюбу 29.04.2015 року, про що своєчасно не повідомлено. Вказані обставини відповідач розцінив як свідчення подання позивачем недостовірної інформації та, як наслідок, неправомірне отримання нею допомоги за період з 01.05.2015 року по 31.10.2016 року.

Суд не може погодитись з такими доводами відповідача та вважає, що прийняте ним рішення є неправомірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п.33 Порядку, жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Крім того, ст.18-4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачені підстави для припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям (батькам), а саме у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Згідно п.4 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1091 від 21.08.2001 року, головний державний соціальний та державний соціальний інспектор мають право проводити обстеження умов життя заявника (за його згодою) з метою визначення складу сім'ї, ступеня нужденності та можливостей знаходження додаткових джерел для її існування шляхом опитування осіб, які входять до складу сім'ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги, родичів, інших осіб у разі виникнення потреби в уточненні обставин, що стосуються справи.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією України та законами України.

Стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, посилаючись на те, що ОСОБА_2 в заяві на призначення державної соціальної допомоги як одинокій матері на малолітню ОСОБА_3, вказала батьком дитини - ОСОБА_4, відповідач залишив поза увагою наданий позивачем Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 25.11.2016 року (а.с.6), згідно якого батьком ОСОБА_3 зазначений ОСОБА_5, відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, а в подальшому, приймаючи рішення про припинення ОСОБА_2 виплати допомоги у зв'язку з реєстрацією нею шлюбу з ОСОБА_4, не перевірив вказаних заявником відомостей, ймовірності допущення нею помилки, а також дійсності статусу ОСОБА_4 як батька малолітньої ОСОБА_3

Доказів про визнання ОСОБА_4 батьківства ОСОБА_3, внесення відомостей про нього як батька до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, видачу нового свідоцтва про народження дитини із зазначенням відомостей про нього як батька, в ході судового розгляду не встановлено, а відповідачем в підтвердження поданих ним заперечень та доведення правомірності прийнятого рішення не надано.

Факт укладення ОСОБА_2 шлюбу з ОСОБА_4, який не є батьком ОСОБА_3, в розумінні ч.4 ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п.33 Порядку не може бути підставою для припинення виплати їй державної соціальної допомоги як одинокій матері ОСОБА_3

Будь-яких зловживань, допущених позивачем, або подання нею документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну складу сім'ї, приховання обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо, судом не встановлено.

Таким чином, працівниками Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради залишено поза увагою ст.121 СК України, відповідно до якої походження дитини від матері, батька, засвідчується державним органом реєстрації актів цивільного стану, в порядку встановленому законом, та на власний розсуд встановлено факт походження доньки позивача від ОСОБА_4, що виходить за межі наданих Управлінню повноважень, у зв'язку з чим неправомірно прийнято рішення про припинення виплати позивачу державної допомоги як одинокій матері за відсутності на те законних підстав, передбачених ст.18-4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (а.с.9).

З огляду на викладене, а також враховуючи положення п.2 ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає, що право позивача на отримання соціальної допомоги одиноким матерям є порушеним, а тому пред'явлені ОСОБА_2 позовні вимоги в цій частині слід задовольнити із визнанням протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про припинення виплати їй державної соціальної допомоги як одинокій матері на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язанням відповідача поновити виплату ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як одинокій матері на утримання дитини, починаючи з 01.11.2016 року.

Стосовно пред'явленої позивачем вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 16 800 грн., то суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на відсутність обґрунтування позивачем визначеної нею суми компенсації, її не доведеність належними та допустимими доказами. При цьому, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенням у справах "Недбала проти Польщі", "Калок проти Франції", "Тома проти Люксембурга", сам факт визнання порушених прав є достатнім для справедливої сатисфакції шляхом зобов'язання відповідача поновити порушене право позивача як достатнім способом відновлення його становища, що узгоджується з п.41 Конвенції.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст.94 КАС України з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с.1). Витрати по сплаті судового збору за пред'явлення позивачем вимоги про відшкодування шкоди, з огляду на відмову в їх задоволенні, покласти за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 8-13, 17, 18, 69-71, 94, 159-163, 183-2, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про припинення виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як одинокій матері на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради поновити виплату ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як одинокій матері на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01.11.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування сплати судового збору.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Євтушенко