Справа № 607/349/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 Справа №607/349/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.

за участю секретаря Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України, із затримання на строк до шести місяців та поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України державної міграційної служби України, що знаходиться за адресою с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області.

В обґрунтування вимог посилається на те, що громадянин Республіки Грузія- відповідач по справі ОСОБА_4 в»їхав на територію України 16.09.2015за паспортним документом серії НОМЕР_1 виданим 17.08.2015 терміном дії до 17.08.2025, з приватною метою.

Громадянин Республіки Грузія ОСОБА_4 після в'їзду територію України не покидав. На даний час перебуває в Україні понад дозволений термін, тобто більше 90 днів протягом 180 днів. Таким чином, позивач вважає, що відповідач своїми діями порушує законодавство України, а саме вимоги п.п.2 п.2 ,,Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 15.02.2012 року № 150.

За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510, 00 грн., який сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 19.08.2016 року.

19.08.2016 УДМС у Тернопільській області було прийняте рішення № 94 про примусове повернення з України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 15.09.2016 та заборонено йому в'їзд на територію України строком на 3 роки. Однак, прийняте рішення відповідачем не виконане, що стало підставою для звернення до суду.

Із врахуванням того, що відповідач з 19.08.2016 року свідомо ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, жодних дій щодо повернення в країну походження у термін визначений у рішенні про примусове повернення з України не вживав, не має постійного місця проживання, належного фінансового забезпечення та законних джерел доходу, при наданні пояснень жодним чином не роз'яснив причин нелегального перебування в Україні, а також враховуючи те, що на даний час відсутній законодавчо врегульований механізм внесення іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок у разі застосування застави у порядку визначеному ст. 183-7 КАС України, позивач вважає, що є всіх необхідні передумови для затримання відповідача та поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України з метою забезпечення виконання рішення суду про його примусове видворення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заві, просить його задовольнити.

Відповідач- громадянин Республіки Грузія ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що перебував на території України без законних на те підстав, оскільки не мав коштів для повернення до країни громадянської належності, а тому рішення про примусове повернення з України не виконав.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_4, проти позову не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини.

Громадянин Республіки Грузія- відповідач по справі ОСОБА_4 в»їхав на територію України 16.09.2015за паспортним документом серії НОМЕР_1 виданим 17.08.2015 терміном дії до 17.08.2025, з приватною метою.

Після в'їзду в Україну громадянин Республіки Грузія ОСОБА_4 її територію не покидав.

Частиною 15 ст.4 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Стаття 9 Закону передбачає, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Підпунктом 2 пункту 2 ,,Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 15.02.2012 № 150 (далі - Порядок), зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Угодою між Кабінетом Міністрів України і Виконавчою Владою Грузії про безвізові поїздки громадян від 31.03.1999 (далі - Угода) дозволено безвізові поїздки громадян Республіки Грузія та громадян України. Відповідно до ст. 1 Угоди: ,,Громадяни держави однієї Сторони незалежно від місця їх постійного проживання, можуть в'їжджати, виїжджати, прямувати транзитом та перебувати на території держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі, по документах, зазначених у Додатку до цієї Угоди".

Так, одним з документів для в'їзду та виїзду за кордон для громадян Республіки Грузія є паспорт громадянина Республіки Грузія.

На підставі відміток про перетин державного кордону в паспортному документі ОСОБА_4 встановлено, що на час виявлення дана особа перебуває в Україні понад дозволений термін, тобто більше 90 днів протягом 180 днів.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_4 не звертався до територіальних підрозділів УДМС у Тернопільській області з клопотанням щодо продовження строку тимчасового перебування на території України.

16.08.2016 року за порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510, 00 грн., який сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 19.08.2016року.

19.08.2016 року УДМС у Тернопільській області було прийняте рішення № 94 про примусове повернення з України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 15.09.2016 року та заборонено в'їзд на територію України строком на 3 роки.

19.08.2016 року відповідач особистим підписом засвідчив, що його повідомлено про прийняття рішення про його примусове повернення з України, роз'яснено права та обов'язки, зобов'язано не пізніше 15.09.2016 року самостійно залишити територію України, а також останньому надано вичерпну інформацію про наслідки невиконання вищевказаного рішення.

Проте, відповідач рішення від 19.08.2016 року №94 не оскаржив та не виконав, що підтверджується інформацією ВІС ,,ШЛЮЗ МВС-АРКАН" та листом Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордон служби України від 26.10.2016 № 064-22866/0/15-16, що отриманий УДМС у Тернопільській області 31.10.2016 року.

Статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009року № 1 ,,Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" роз'яснює, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

10.01.2017 року відповідач звернувся до УДМС у Тернопільській області та повідомив, що залишити самостійно територію України не зможе, оскільки для цього у нього відсутні кошти, так як його обікрали на залізничному вокзалі в м. Києві, що підтверджується копією пояснення ОСОБА_4 та копією талона Соломянського РВ ГУМВС України в м. Києві.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Частиною 2 статті ст. 183 -7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений ч.1. ст. 183-7 КАС України, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: 1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; 3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем громадянином Республіки Грузія ОСОБА_4 законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в України, що виражається в знаходженні на території України із порушенням строку тимчасового перебування на території України. Відповідач не звертався із клопотанням про продовження строку перебування, не виконав в добровільному порядку рішення уповноваженого органу від 19.08.2016 року №94 про залишення території України у встановлений термін.

Тому, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявність всіх необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України, допустивши при цьому негайне виконання постанови суду.

Крім цього, при розгляді справи сторони не вказали фактів, які б свідчили про неможливість примусового видворення відповідача за межі України за обставин, передбачених Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Враховуючи те, що відповідач під час перебування на території України ніде не працював, у нього відсутні близькі родичі в Україні, не має належного фінансового забезпечення, щоб самостійно залишити територію України, а також приймаючи до уваги те, що станом на сьогоднішній день відсутній законодавчо визначений механізм внесення іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок у разі застосування застави у порядку визначеному ст. 183 -7 КАС України, суд приходить до переконання про необхідність затримання відповідача на строк шість місяців з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України(с. Журавичі, Ківерцівського району, Волинської області) з метою забезпечення виконання рішення суду про його примусове видворення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 158-163, 183-5, 186, п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2.

Затримати громадянина громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк шість місяців, з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України(с. Журавичі, Ківерцівського району, Волинської області).

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич