Справа № 826/13587/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 січня 2017 року № 826/13587/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Аблова Є.В., судді Погрібніченка І.М., судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним дій та бездіяльності, скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивач) з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №КС58 від 11.11.2014 р., декларації про початок виконання будівельних робіт №КС61 від 11.11.2014 р., декларації про початок виконання будівельних робіт №КС63 від 11.11.2014 р.;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, що виявилась у не проведенні перевірки з питань порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 під час виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями, будівельна адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3;

- скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС58 від 11.11.2014 р. об'єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, який відноситься до ІІІ категорії складності, що знаходиться за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1;

- скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС61 від 11.11.2014 р. об'єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, який відноситься до ІІІ категорії складності, що знаходиться за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 2;

- скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС63 від 11.11.2014 р. об'єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та прибудованим наземним гаражем відкритого типу, який відноситься до ІІІ категорії складності, що знаходиться за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 3;

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі структурного підрозділу - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видати припис на підставі ч.1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" про усунення ОСОБА_2 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області порушують вимоги Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", реєстрація декларацій про початок виконання будівельних робіт № КС58 від 11.11.2014 р., № КС61 від 11.11.2014 р., № КС63 від 11.11.2014 р. підлягає скасуванню у зв'язку із зазначенням замовником недостовірної інформації в них, безпідставним заниженням категорії складності об'єкта будівництва, виконанням будівельних робіт з грубим порушенням містобудівного законодавства, містобудівних умов та обмежень, будівельних норм та державних стандартів, прав та законних інтересів позивача. Позивач вважає, що з боку відповідача має місце протиправна бездіяльність, яка виявилась у неналежному виконанні публічної функції державного архітектурно-будівельного контролю Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та має наслідком завдання шкоди правам та інтересам позивача.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2014 р. структурним підрозділом відповідача - Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області було зареєстровано наступні декларації про початок виконання будівельних робіт, (далі також - спірні декларації): декларацію №КС58 про початок виконання будівельних робіт багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1 (далі також - декларація-1), декларацію №КС61 про початок виконання будівельних робіт багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 2 (далі також - декларація-2), декларацію №КС63 про початок виконання будівельних робіт багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та прибудованим наземним гаражем відкритого типу за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 3 (далі також - декларація-3).

Замовником будівництва у спірних деклараціях вказано фізичну особу - ОСОБА_3.

Із змісту спірних декларацій вбачається, що зазначені в них об'єкти будівництва були віднесені замовником до ІІІ категорії складності, про що вказано у відповідних розділах цих декларацій.

В подальшому, 05 квітня 2016 року до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області надійшли повідомлення про зміну даних у спірних деклараціях, зареєстровані за №КС25, №КС32, №КС36 від 05.04.2016 р., відповідно до яких право на будівництво передано іншому замовнику - ОСОБА_2 у зв'язку із продажем йому земельної ділянки площею 0,9 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1.

Позивач обґрунтовує звернення до суду з позовом тим, що діями та бездіяльністю відповідача завдано шкоди його правам та інтересам як мешканця села Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Зокрема, як зазначено позивачем, внаслідок дій та бездіяльності відповідача, з порушенням містобудівного законодавства, державних норм та стандартів здійснюється будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3.

За твердженням позивача спорудження вказаних вище об'єктів будівництва відбувається на території лісового масиву, де розміщено багаторічні зелені насадження, вік яких перевищує 70 років. При здійсненні забудови земельної ділянки площею 0,9 га, кадастровий номер НОМЕР_1 під вказаним об'єктом будівництва здійснюється вирубка лісу, яка спричиняє погіршення екологічної ситуації у селі Петропавлівська Борщагівка, оскільки цей ліс є природнім бар'єром, який відділяє садибну забудову від крупного забруднювача повітря вихлопними газами - Великої кільцевої дороги м. Києва.

Позивач також зазначає, що замовником будівництва не було проведено експертизу проекту будівництва багатоквартирних житлових будинків з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, що ставить під загрозу безпеку позивача та інших мешканців села Петропавлівська Борщагівка.

Позивач стверджує, що спорудження багатоквартирних житлових будинків порушує нормативи щільності населення, що створить перенавантаження на технічні комунікації, мережі та інфраструктуру села Петропавлівська Борщагівка.

Статтею 50 Конституції України встановлено що кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ч.9 п.1 ст.2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об'єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень.

Згідно ст.25 Закону України "Про архітектурну діяльність" громадяни та громадські організації, які не беруть безпосередньої участі у створенні об'єктів архітектури, мають право захищати свої інтереси під час проектування і будівництва нових та експлуатації існуючих об'єктів архітектури відповідно до законодавства.

Цими обставинами позивач обґрунтовує підтвердження факту порушення його прав та законних інтересів, а також інших мешканців села, оскільки вони як члени територіальної громади села Петропавлівська Борщагівка зацікавлені у збереженні зелених насаджень цього населеного пункту, недопущені проведення незаконної забудови територій села, забезпеченні захисту довкілля та екологічної безпеки, та мають конституційне право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

На думку позивача замовник оформив спірні декларації з порушенням установлених вимог, зазначивши в них недостовірні дані, тому структурним підрозділом відповідача вчинено протиправні дії щодо реєстрації цих декларацій, що порушило права та інтереси позивача. З цього приводу суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, що діяло на час виникнення та існування спірних правовідносин.

У відповідності до ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності, або видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно ч.2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Відповідно до ч.4 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Пунктом 10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 р. встановлено, що інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. Відповідно до п.11 Порядку виконання будівельних робіт у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області із спірними деклараціями замовник будівництва ОСОБА_3.

Дослідивши зміст зазначених спірних декларацій суд приходить до висновку, що всі необхідні дані, визначені Порядком виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. №466, в спірних деклараціях вказані, а тому у Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області були відсутні підстави для їх повернення замовнику.

Абзацем 3 ч.7 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, для встановлення такого факту, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю повинна бути проведена планова чи позапланова перевірка відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області по реєстрації поданих ОСОБА_3 спірних декларацій про початок виконання будівельних робіт у зв'язку із наявністю в цих деклараціях недостовірних даних задоволенню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу на те, що аналогічна правова позиція викладена в ухвалах ВАСУ від 05 червня 2014 року по справі № К/9991/26692/12 та від 05 листопада 2015 року по справі № К/9991/37389/12, ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року по справі № 2а-9925/12/2670.

З приводу вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, що виявилась у не проведенні перевірки з питань порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 під час виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність", для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється в тому числі Держархбудінспекцією.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Вказаним Порядком визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Так, відповідно до п. 5 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п.п. 6, 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Пунктом 16 зазначеного Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Виходячи з системного аналізу наведених правових положень, колегія суддів приходить до висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з письмових пояснень позивача та матеріалів справи, 08.09.2016 р. позивачем подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області звернення, вх. №10/10-0809/39 про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. У зверненні, зокрема вказано про порушення замовником будівництва норм містобудівного законодавства, вимог національних стандартів під час визначення категорії складності об'єкту будівництва, а також про відхилення замовником від містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №238/2014, 239/2014, 240/2014, виданих Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації 05.11.2014 р.

У відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 29.09.2016 року вих. №10/10-12/2909/06/02 вказано, що за результатами перевірки об'єкту будівництва за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 встановлено, що технічний нагляд (ОСОБА_4, кваліфікаційний сертифікат серія АТ №003512) ведеться з порушенням державних будівельних норм (відсутні документи, які підтверджують якісні характеристики конструкцій, виробів, матеріалів які використовуються під час будівництва об'єкта - технічні паспорта, сертифікати), чим порушено вимоги п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. №903 "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об'єкта архітектури" та ст.11 Закону України "Про архітектурну діяльність". За результатами перевірки було складено акт перевірки від 21.07.2016 р., протокол про адміністративне правопорушення від 21.07.2016 року №1-Л-А-2107/1, надано припис про усунення порушень вимог законодавства від 21.07.2016 року №С-2107/1 та винесено постанову від 27.07.2016 року №А-2707/1.

Таким чином, перевірка суб'єкту містобудування була проведена у липні 2016 року, тоді як позивач подав звернення про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства у вересні 2016 року.

Виходячи із змісту звернення позивача про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства та змісту відповіді на нього, суд приходить до висновку що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області в порушення вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю при наявності підстав для проведення позапланової перевірки не провів таку перевірку за фактами, викладеними у зверненні позивача щодо правомірності визначення замовником будівництва третьої категорії складності об'єкту будівництва, допущених відхилень від містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №238/2014, 239/2014, 240/2014, виданих Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації 05.11.2014 р.

Судом встановлено, що відповідач в особі свого структурного підрозділу - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області дійсно допустив бездіяльність, яка полягала у не проведенні перевірки на підставі звернення позивача на предмет порушення суб'єктом містобудування містобудівного законодавства.

При цьому суд, оцінюючи бездіяльність відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, добросовісно.

У зв'язку з викладеним вимога позивача підлягає задоволенню, а саме підлягає визнанню протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, що виявилась у не проведенні перевірки з питань порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 під час виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями, будівельна адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3.

Щодо вимог позивача про скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт з підстав їх невідповідності нормам чинного законодавства та державним стандартам, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Частиною 2 цієї статті передбачено, що категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Частиною 3 цієї статті визначено, що віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Виходячи із припису вказаних норм замовник будівництва разом із проектною організацією самостійно визначають категорію складності, керуючись будівельними нормами та державними стандартами на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Пункт 11 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 45 від 16.05.2011 передбачає що генпроектувальник (проектувальник) і замовник визначають клас наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва та категорію його складності, на підставі яких встановлюють кількість стадій проектування. Клас наслідків (відповідальності) та категорія складності об'єкта будівництва визначаються відповідно до законодавства, ДБН В.1.2-14-2009 "Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ", ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва".

Пунктом 1.2. національного стандарту ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва", прийнятого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 14.05.2013 р. №195 передбачено, що цей стандарт призначено для застосування замовниками та проектувальниками; розробниками будівельних норм та стандартів; експертними організаціями; центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п. 4.2. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 проектування об'єкта будівництва, до складу якого входить декілька окремих будинків, будівель, споруд або лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури, потрібно здійснювати на підставі вихідних даних, у тому числі містобудівних умов і обмежень, на об'єкт будівництва в цілому. При цьому категорію складності такого об'єкта будівництва визначають за показниками таблиці А.1 додатка А, розрахованими для об'єкта будівництва в цілому.

Виходячи із змісту спірних декларацій, замовник будівництва ОСОБА_3 задекларував на земельній ділянці площею 0,9 га з кадастровим номером НОМЕР_1 початок будівельних робіт із спорудження трьох багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за будівельними адресами: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 корпус 1, корпус 2, корпус 3. Для кожного із вказаних будинків замовником була визначена ІІІ категорія складності.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що замовник в порушення ч.2. ст.32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.11 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, п.4.2. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 визначив категорію складності за показниками, розрахованими по окремих будинках, а не по об'єкту будівництва в цілому, до складу якого входять ці будинки.

Таким чином, у спірних деклараціях замовником вказано недостовірні дані щодо категорії складності об'єкту будівництва.

Разом з цим, частиною 8 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Крім того, аналіз приписів статті 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у системному зв'язку з іншими нормами цього закону та нормами Порядку віднесення об'єктів до IV і V категорій складності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 р. №557, дає підстави для висновку, що вона встановлює загальне правило визначення категорії складності об'єкта будівництва.

У випадках же, коли проектна документація на об'єкт будівництва відсутня чи об'єкт їй не відповідає, віднесення такого об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності належало до компетенції органу державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів.

Відповідач (на сьогодні - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) за змістом статей 6, 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та частиною другою статті 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення, наприклад, накладення штрафу за експлуатацію неприйнятого в експлуатацію об'єкта будівництва. Розмір штрафу за таке правопорушення залежить від категорії складності об'єкта будівництва.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм суд приходить до висновку про наявність у відповідача повноважень на віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності.

Така правова позиція викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 4 березня 2014 року у справі за позовом обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Кронштадт" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Таким чином, відповідач повинен був всебічно дослідити обставини, викладені в звернення позивача про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства під час перевірок в межах повноважень визначених ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та вжити заходи передбачені ч.2 ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", як до об'єкту самочинного будівництва, зокрема відповідач, встановивши порушення вимог законодавства, зобов'язаний був скасувати реєстрацію спірних декларацій у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, та письмово повідомити про це замовника протягом трьох робочих днів.

Проте відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка виявилась у неналежному виконанні публічної функції державного архітектурно-будівельного контролю на підконтрольній території.

Аналізуючи вимоги п.4.2. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 та документи, наявні в матеріалах справи суд також приходить до висновку щодо невідповідності вихідних даних щодо об'єктів будівництва вимогам законодавства та державним стандартам.

Згідно ч.1 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Як зазначено у відповідній графі декларації-1, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації №240/2014 від 05.11.2014. Також у відповідній графі декларації-1 вказано, що проектна документація на об'єкт будівництва розроблена Малим приватним підприємством "АДК", та затверджена наказом замовника № 05/11/2014 від 05.11.2014 р.

У відповідній графі декларації-2 зазначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації №239/2014 від 05.11.2014. Також у відповідній графі декларації-2 вказано, що проектна документація на об'єкт будівництва розроблена Малим приватним підприємством "АДК", та затверджена наказом замовника № 06/11/2014 від 06.11.2014 р.

У відповідній графі декларації-3 зазначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації №238/2014 від 05.11.2014. Також у відповідній графі декларації-3 вказано, що проектна документація на об'єкт будівництва розроблена Малим приватним підприємством "АДК", та затверджена наказом замовника № 06/11/2014-1 від 06.11.2014 р.

Таким чином, проектування об'єкту будівництва на земельній ділянці площею 0,9 га з кадастровим номером НОМЕР_1 до складу якого входить декілька окремих будинків (корпус 1, корпус 2, корпус 3) здійснено з порушенням п.4.2. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013, а саме: проектування об'єкту будівництва мало здійснюватись на підставі містобудівних умов і обмежень на об'єкт будівництва в цілому, тоді як по вказаним об'єктам проектування здійснено на підставі містобудівних умов і обмежень по кожному окремому будинку.

В матеріалах справи наявні технічні умови, які відповідно до ч.1 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є складовими вихідних даних, а саме: технічні умови №НП-1373-14 від 01.12.2014 р. на нестандартне приєднання багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 до електричних мереж, технічні умови №349-7/В від 02.06.2015 р. на внутрішнє газопостачання багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, технічні умови №349-7/З від 02.06.2015 р. на зовнішнє газопостачання багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 при нестандартному приєднанні, технічні умови №44-07 від 28.07.2016 р. на водопостачання та каналізування багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1.

Усі вказані технічні умови видані на об'єкт будівництва в цілому без поділу на окремі будинки, що також додатково свідчить про необхідність дотримання п. 4.2. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 в частині проектування об'єкта будівництва, до складу якого входить декілька окремих будинків, на підставі вихідних даних, у тому числі містобудівних умов і обмежень, на об'єкт будівництва в цілому.

Судом встановлено, що спірні декларації зареєстровані Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 11 листопада 2014 р., при цьому, як зазначено вище, технічні умови на нестандартне приєднання багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 до електричних мереж отримані 01 грудня 2014 р., технічні умови на внутрішнє та зовнішнє газопостачання багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 отримані 02 червня 2015 р., технічні умови на водопостачання та каналізування багатоквартирного житлового будинку за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1 отримані 28 липня 2016 р., тобто вже після подання спірних декларацій на реєстрацію.

При цьому проектна документація на будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3 затверджена замовником будівництва ОСОБА_3 05 та 06 листопада 2014 року.

З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

За змістом ч.1 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" технічні умови є основними складовими вихідних даних.

Пунктом 3 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №45 від 16.05.2011 р. для забезпечення проектування об'єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Пункт 4 вказаного Порядку також визначає що містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, технічні умови, завдання на проектування є основними складовими вихідних даних.

Пункт 4.3. ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" містить аналогічні положення.

Стаття 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначає що завдання на проектування це документ, у якому містяться обґрунтовані в межах законодавства вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень та властивостей об'єкта архітектури, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і який складається відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, технічних умов.

Таким чином, для складання завдання на проектування з метою подальшого виконання проектних робіт обов'язковою умовою має бути наявність інших вихідних даних, а саме: містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки та технічних умов.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що проектна документація на будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3 була розроблена та затверджена без отримання необхідних технічних умов, що є порушенням ч. 1 ст.31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.1 Закону України "Про архітектурну діяльність", п 3 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №45 від 16.05.2011 р.

Зазначене свідчить про те, що будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3 здійснюється без належним чином затвердженого проекту.

З приводу твердження позивача щодо порушення державних будівельних норм під час будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" нормативне регулювання планування та забудови територій здійснюється шляхом прийняття нормативно-правових актів, правил, державних та галузевих будівельних норм, національних (державних) стандартів, кодексів усталеної практики.

Порядок застосування будівельних норм визначено Законом України "Про будівельні норми". Згідно ст.1 вказаного закону, будівельні норми - затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про будівельні норми" визначено: застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,9 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій здійснюється будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташована на території села Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Спірними деклараціями передбачена поверховість багатоквартирних житлових будинків: підвал+9 поверхів+мансарда.

Нормативне регулювання забудови у сільській місцевості передбачено ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992р., ДБНБ.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", затверджених наказом Міністерством України у справах будівництва і архітектури від 5 січня 1994 р. №6.

Відповідно до п.3.27. ДБН 360-92 основним типом житлової забудови у сільських населених пунктах є одно-, двоповерхова з присадибними ділянками і господарськими будівлями для ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.3.12. ДБНБ.2.4-1-94 забудова території для заселення сільських населених пунктів може здійснюватись садибними та безсадибними будинками різних типів. Будівництво секційних житлових будинків передбачається за умов відповідного обґрунтування, але, як правило, не вище 4-х поверхів. Тип, кількість поверхів та довжина будинків визначаються згідно з містобудівною документацією.

Матеріали справи свідчать, що замовником будівництва запроектовані та будуються багатоквартирні житлові будинки з вбудованими нежитловими приміщеннями із відхилення від вказаних будівельних норм.

Пунктом 19 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №45 від 16.05.2011 р. передбачено наступне: обґрунтовані відхилення від будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами, можуть бути погоджені суб'єктом нормування відповідно до встановленого ним порядку.

Підпунктом 2.2.2 Положення про Науково-технічну раду Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.09.2011 р. № 208 визначено що одним із завдань Науково-технічної ради як постійно діючого дорадчого органу Мінрегіонбуду є розгляд обґрунтованих відхилень від будівельних норм, що забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами.

В матеріалах справи наявний лист Мінрегіонбуду від 29.07.2016 р. №8/17-952-16 у якому зазначено, що до міністерства не надходили звернення від фізичних або юридичних осіб щодо можливості погодження відхилень від вимог державних будівельних норм при здійсненні будівництва на земельній ділянці за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева,9.

Таким чином, замовником будівництва не було у встановленому порядку погоджено відхилення від будівельних норм під час проектування та будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями.

Суд також погоджується із доводами позивача про заниження замовником будівництва категорії складності та зауважує, що таке заниження категорії складності відбулось у зв'язку із недотриманням замовником будівництва ОСОБА_3 вимог п.4.2. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013, оскільки ним протиправно не було визначено категорію складності для усього об'єкта будівництва в цілому.

Відповідно до п.6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №557 від 27.04.2011 р. до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак тощо: розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування більше 1000 осіб.

Згідно п. 5.1. ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 для об'єктів будівництва невиробничого призначення кількість осіб, для яких враховується можлива небезпека, визначається таким чином: у житлових будинках - кількість осіб, які постійно перебувають на об'єкті (N1), визначається за нормою 21 квадратний метр загальної площі на власника (наймача) та кожного члена його сім'ї та додатково 10,5 квадратних метрів на сім'ю (зазначена норма не застосовується при проектуванні гуртожитків та житла соціального призначення).

Водночас, відповідно до наданого позивачем розрахунку кількості осіб, які постійно перебувають на об'єкті, що був досліджений судом, на об'єкті будівництва в цілому, тобто у житлових будинках з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3 передбачається постійне перебування більше 600 осіб.

Виходячи із наявних в матеріалах справи поверхових планів багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3, пояснень позивача та наданих ним розрахунків кількості осіб, які постійно перебувають на об'єкті, суд приходить до висновку, що вказані об'єкти будівництва повинні були бути віднесеними до V категорії складності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, будівельні роботи по спорудженню багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3 здійснюються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи - дозволу на виконання будівельних робіт.

Щодо твердження позивача про відхилення від містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки під час спорудження багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3, суд зазначає наступне.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №238/2014, 239/2014, 240/2014, видані Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації 05.11.2014 р. У п. 10 розділу "загальні дані" вказаних містобудівних умов передбачено орієнтовні техніко-економічні показники об'єктів будівництва. На підставі вказаних у цьому пункті даних замовником будівництва ОСОБА_3 в спірних деклараціях були визначені основні показники об'єктів будівництва.

Відповідно до ч.7 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Процедура надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначаються Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109. Пунктом 3.3. вказаного порядку, зокрема передбачено, що розділ "Загальні дані" містобудівних умов та обмежень має містити основні, а не орієнтовні техніко-економічні показники об'єкта будівництва.

Частиною 10 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено що завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Отже, складаючи завдання на проектування замовник будівництва має виходити із визначених у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки основних техніко-економічних показників об'єктів будівництва.

Основними техніко-економічними показниками об'єкту будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1 в тому числі є: загальна площа квартир - 4620 кв.м., кількість квартир - 90, поверховість - підвал+9 поверхів+мансарда. Основними техніко-економічними показниками об'єкту будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 2 в тому числі є: загальна площа квартир - 4611 кв.м., кількість квартир - 90, поверховість - підвал+9 поверхів+мансарда. Основними техніко-економічними показниками об'єкту будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 3 в тому числі є: загальна площа квартир - 5945 кв.м., кількість квартир - 90, поверховість - підвал+9 поверхів+мансарда.

Виходячи з наявних в матеріалах справи поверхових планів об'єкту будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1 загальна площа квартир складає 4888,8 кв.м., кількість квартир збільшено до 100, поверховість збільшено до 10 поверхів. Згідно поверхових планів об'єкту будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 2 загальна площа квартир складає 4909,51 кв.м., кількість квартир збільшено до 100, поверховість збільшено до 10 поверхів. Згідно поверхових планів об'єкту будівництва за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 3 загальна площа квартир складає 6305,35 кв.м., кількість квартир збільшено до 120, поверховість збільшено до 10 поверхів.

Вказані обставини свідчать про невідповідність основних техніко-економічних показників об'єктів будівництва, передбачених містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки №238/2014, №239/2014, №240/2014, виданих Відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації 05.11.2014 р. та відповідними розділами спірних декларацій, фактичним техніко-економічним показникам об'єктів будівництва.

Оскільки вказаними містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки та спірними деклараціями не передбачені збільшені обсяги основних техніко-економічних показників об'єктів будівництва, суд приходить до висновку про відсутність необхідних вихідних даних для проектування та будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3.

Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження є одними з основних складових вихідних даних для проектування об'єкта будівництва.

Враховуючи те, що законодавцем в Законі України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження включені в основу складових вихідних даних, суд приходить до висновку, що спірні декларації підлягають скасуванню.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/33984/14 від 15.01.2015 р. у справі № 808/124/13-а.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п.14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №466, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, щодо наведення у спірних деклараціях недостовірних даних в частині визначення категорії складності об'єктів будівництва, невідповідності вихідних даних щодо об'єктів будівництва вимогам законодавства та державним стандартам, відсутність на дату реєстрації спірних декларацій належно затвердженого проекту, відсутність погоджених відхилень від будівельних норм під час проектування та будівництва багатоквартирних житлових будинків, здійснення будівельних робіт на об'єктах будівництва без дозволу на виконання будівельних робіт, відсутність вихідних даних із збільшеними обсягами основних техніко-економічних показників об'єктів будівництва, суд приходить до висновку, що багатоквартирні житлові будинки з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3, є самочинним будівництвом, тому вимоги позивача про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № КС58 від 11.11.2014 р., скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № КС61 від 11.11.2014 р., скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № КС63 від 11.11.2014 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача видати припис на підставі ч.1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" про усунення ОСОБА_2 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, суд зазначає наступне.

Статтею 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Відповідно до п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 вказаного Порядку встановлено що підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема є виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

Пунктом 11 вказаного Порядку встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Таким чином, суд дійшов висновку, що видача відповідачем припису про усунення ОСОБА_2 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності можлива під час здійснення відповідачем державного архітектурно-будівельного контролю у порядку проведення позапланової перевірки на підставі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

Тому вимога позивача зобов'язати відповідача видати припис на підставі ч.1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" про усунення ОСОБА_2 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису є передчасною та задоволенню не підлягає.

З метою захисту прав, свобод та інтересів позивача забезпечення дотримання публічного інтересу, суд, на підставі положень статті 11, 162 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та ухвалити постанову, якою зобов'язати відповідача вчинити дії з проведення позапланової перевірки виявленого факту самочинного будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача частково здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2204,84 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, що виявилась у не проведенні перевірки з питань порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 під час виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудованими нежитловими приміщеннями, будівельна адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 2, вул. Велика Кільцева, 9, корпус 3.

Скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС58 від 11.11.2014 р. об'єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1.

Скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС61 від 11.11.2014 р. об'єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, що знаходиться за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 2.

Скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт №КС63 від 11.11.2014 р. об'єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та прибудованим наземним гаражем відкритого типу, що знаходиться за будівельною адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 3.

Зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області провести позапланову перевірку виявленого факту самочинного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, корпус 1, корпус 2, корпус 3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 частково здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2204,84 (дві тисячі двісті чотири гривні 84 копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.