Справа № 712/8818/16-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/8818/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Троян Т.Є. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Черкаської міської ради в неприйнятті рішення по його заяві про виділення земельної ділянки для індивідуального будівництва; зобов'язання Черкаську міську раду розглянути його заяву про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва; визнати дії Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради щодо відмови у наданні викопіювання із плану міста або іншої містобудівної документації на земельну ділянку пл.0,10 га за заявою від 18 травня 2016 року по АДРЕСА_1 в зоні садибної житлової забудови - Ж-1п для індивідуального будівництва протиправним; зобов'язати Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради розглянути звернення та надати ОСОБА_3 викопіювання з плану міста на земельну ділянку, зазначену в графічних матеріалах за заявою від 18 травня 2016 року. Визнати дії Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради щодо відмови у наданні викопіювання із плану міста або іншої містобудівної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га за заявою від 21 червня 2016 року по АДРЕСА_1/Буркацька для індивідуального будівництва протиправними; зобов'язати Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради розглянути звернення та надати ОСОБА_3 викопіювання з плану міста на земельну ділянку по АДРЕСА_1/Буркацька для індивідуального будівництва за заявою від 21 червня 2016 року.

В подальшому позивач відмовився від позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправної та зобов'язати вчинити певні дії в частині вимог до Черкаської міської ради, залишивши вимоги щодо визнання протиправними та зобов'язати вчинити певні дії Департаменту архітектури, містобудування, інспектування Черкаської міської ради.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 листопада 2016 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15 лютого 2015 року позивач звернувся до голови Черкаської міської ради з заявою про надання йому як інваліду війни земельної ділянки в розмірі 0,10 га для індивідуального будівництва. До заяви додав паспорт, копію ідентифікаційного коду, копію посвідчення інваліда війни.

04 березня 2016 року Черкаською міською радою позивачу надано відповідь листом № 818-2, в якому роз'яснено, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки подають клопотання із зазначенням цільового призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Рішення по його заяві відповідачем прийнято не було з огляду на відсутність повного переліку документів, які повинні додаватися до клопотання.

18 травня 2016 року він звернувся до відповідача через Центр надання адмінпослуг департаменту управління справами Черкаської міської ради з заявою, в якій просив надати йому викопійовку з плану міста на земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для індивідуального будівництва.

Листом № 10746-в від 25 травня 2016 року Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради відмовив йому в наданні викопіювання, оскільки на зазначеній ним земельній ділянці передбачене розміщення перспективної блокованої малоповерхової житлової забудови «Ж-2п» та рекреаційної зони озеленених територій загального користування «Р-3п».

21 червня 2016 року позивач повторно звернувся через Центр надання адмінпослуг департаменту управління справами Черкаської міської ради з заявою, в якій просив надати йому викопійовку з плану міста на земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 80 м від АДРЕСА_2 для індивідуального будівництва. До заяви ним було додано графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування та розмір земельної ділянки.

Листом № 17455-в від 04 липня 2016 року Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради відмовив йому в наданні викопіювання мотивуючи тим, що в районі АДРЕСА_3 відповідно до рішення Черкаської міської ради від 17 березня 2016 року №2-384 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, після розроблення якого робоча група щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва розгляне можливість відведення даних ділянок бійцям АТО м. Черкаси.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до п. 34 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відбувається вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України - до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень.

Згідно ч. 12 статті 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Таким чином, законодавчими нормами передбачено, що вирішення питання щодо безоплатної передачі громадянину України земельної ділянки із земель державної або комунальної власності на відповідній території належить до виключної компетенції місцевої ради як органу місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення НОМЕР_1, виданого 11 листопада 2011 року, ОСОБА_3 являється інвалідом війни 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Згідно п. 18 статті 13 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані подавати допомогу інвалідам війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 3 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використанні та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем не був порушений строк розгляду клопотання позивача та в місячний термін надано відповіді, в яких наведено підстави для відмови у наданні викопіювання з плану міста. Крім того, такі відповіді не є необґрунтованим, оскільки в них наведено мотиви відмови у задоволенні клопотання позивача.

Відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до вимог ч. 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади міста управляють майном, що є в комунальній власності, через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Серед найважливіших питань місцевого значення, що реалізуються територіальними громадами та органами місцевого самоврядування, Конституція визначає управління майном, що перебуває у комунальній власності.

Відповідно до чинного законодавства зазначені суб'єкти мають право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Склад та перелік об'єктів комунальної власності самостійно визначаються представницькими органами місцевого самоврядування в містах, селах, селищах, а повноваження щодо управління цими об'єктами у межах, визначених радами, належать до власних повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування. При цьому всі майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні послаблювати економічні основи місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Так, представником відповідача до матеріалів справи долучено рішення Черкаської міської ради від 17 березня 2016 року № 2-384, яким наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб в районі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради. Після розроблення якого робоча група щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва розгляне можливість відведення даних ділянок бійцям АТО м. Черкаси.

Тобто, відповідачем вчиняються певні дії на виконання відповідних норм законодавства та здійснення наданих йому повноважень щодо забезпечення осіб, які мають першочергове на це право, земельними ділянками, зокрема, і для індивідуального житлового будівництва.

Також необхідно зазначити, що відповідь, надана відповідачем у формі листа, не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії та не встановлює для відповідного суб'єкта жодних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій, тощо. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема - спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, Черкаською міською радою чи Департаментом архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради не виносилось рішень, якими б було відмолено позивачу у задоволенні його заяви, а оскаржувані листи не порушують прав свобод та інтересів ОСОБА_3, не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії та не встановлює для ОСОБА_3 жодних прав та обов'язків, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.