Справа № 202/7330/16-а
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/7330/16-а
Провадження № 2-а/202/12/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Вітько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на підставі постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради було здійснено перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік ОСОБА_1. Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріального районної у місті Дніпрі ради винесено розпорядження, яким ОСОБА_1 здійснено перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік. Вказане розпорядження направлено на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, та державним виконавець винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - ОСОБА_1 15.11.2016 року від відділу примусового виконання рішень до управління надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2016 року. Оскільки постанова суду в частині здійснення перерахунку виплати виконана, представник позивача посилаючись на ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", ЗУ "Про державний бюджет України", ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2016 року.

В судові засідання представник позивача з'явився, вимоги та обставини викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі, зазначивши, що дії державної виконавчої служби та постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2016 року є незаконними, оскільки постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська була виконана управлінням частково та державним бюджетом України не передбачено асигнувань органам державної влади на виплату присудженої рішенням суду щорічної допомоги на оздоровлення.

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська поштою надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких представник відповідача зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2016 року була прийнята відповідно до положень чинного законодавства, у зв'язку з тим, що 02.11.2016 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла заява від ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа по справі №202/8869/15-а. Посилаючись на ст. ст. 26, 27 ЗУ "Про виконавче провадження" зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням суми виконавчого збору винесено законно. Окрім цього вказує, що положення ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" регулюють порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, а, оскільки виконавче провадження відкрито з приводу вимог немайнового характеру, то вказані положення ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не регулюють спірні правовідносини.

В судові засідання представник відповідача з'явився, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав визначених у письмових запереченнях, крім викладеного в письмових запереченнях, зазначив, що факт повернення стягувачу виконавчого листа з підстав часткового виконання управлінням постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не є підставою для відмови ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження на підставі його заяви від 02.11.2016 року, оскільки ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу, що не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий комітет до виконання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року, зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська зробити точний перерахунок, виплатити та призначити щорічну допомогу на оздоровлення ОСОБА_1 відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п'ятьох мінімальних заробітних плат на день дії виплати за 2015 рік з урахуванням фактично виплаченої суми.

Постановою від 26.07.2016 року ВП № 51775267 на підставі заяви ОСОБА_1С про примусове виконання виконавчого листа відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 202/8869/15-а, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Заявою від 31.08.2016 року № 3067 управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про часткове виконання постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2015 року по справі № 202/8869/15-а, зазначивши, що постанова виконана частково у зв'язку з тим, що ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" видатки на виконання судових рішень не передбачено, у зв'язку з чим управління не має можливості виконати постанову в частині виплати перерахованої суми допомоги.

На підставі вищезазначеної заяви старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову від 01.11.2016 року ВП № 51775267 про повернення виконавчого листа.

02.11.2016 року на адресу управління державної виконавчої служби головного управління юстиції м. Дніпро надійшла заява ОСОБА_1 від 02.11.2016 року про виконання виконавчого листа по справі № 202/8869/15-а.

На підставі зазначеної заяви постановою від 03.11.2016 року ВП № 52805719 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 202/8869/15-а, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Згідно положень статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього закону, а саме за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 3. стаття 27 ЗУ "Про виконавче провадження" за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно статті 37 ЗУ "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено дві форми реагування органу державної виконавчої служби на заяву про примусове виконання рішення: повернення виконавчого документу без прийняття до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 4 статті 4 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено перелік підстав, існування яких є підставою для повернення стягувачу виконавчого документу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, так, виконавчий документ повертається у разі якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання), пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання, боржника визнано банкрутом, Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, юридичну особу - боржника припинено, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим, виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2016 року діяв відповідно до зазначених вище положень закону України "Про виконавче провадження".

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо того, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження всупереч нормам ст. 3 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", оскільки відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено подальший порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган.

Таким чином, представником позивача не доведено, що дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області є незаконними, а постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 86, 158-163 КАС України, ст. 4, 12, 26, 27 ЗУ "Про виконавче провадження" суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г.В. Бєсєда