Справа № 702/1197/16-а
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/702/12/17
Справа № 702/1197/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Мазай Н.В.

з секретарем - Ясінською О.А.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Сотніченка О.М .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії державного службовцяпосилаючись на те, що він перебуває на обліку в УПФУ України в Монастирищенському районі Черкаської області з 01.09.2010 року (пенсійне посвідчення А3 № 388606) та отримує пенсію державного службовця у розмірі 83 % заробітної плати. Останнім місцем роботи позивача була посада заступника голови Монастирищенської райдержадміністрації. 11.11.2016 року позивач звернувся із заявою № 872 до УПФУ України в Монастирищенському районі Черкаської області, правонаступник Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області(далі - відповідач) про перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям з 01.05.2016 року, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 23.08.2016 № 41. Дана довідка встановленого зразка, затверджена Постановою правління ПФУ від 04.09.2013 року № 15-1. Відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, надавиш відповідь від 16.11.2016 №14661/09 з посиланням на те, що з 01.06.2015 року набрав чинності ЗУ від 10.12.2015 №889-VIІІ «Про державну службу» в результаті чого ЗУ від 16.12.1993 року № 3723 «Про державну службу втратив чинність». Оскільки, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу» і з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, а раніше призначені не перераховуються. Також розяснено, що постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865, а саме з 01.12.2015 року було виключено п. 4 зазначеної постанови щодо порядку проведення перерахунку пенсій державним службовцям у зв»язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Крім цього, ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року втратив чинність. Таким чином, проведення будь-яких перерахунків пенсійних виплат, призначених відповідно до ЗУ «Про державну службу» чинним законодавством не передбачено. Позивач вважає відмову у перерахунку призначеної пенсії протиправною, виходячи з наступного. Згідно постанови КМУ № 292 від 06.04.2016 року, яка введена в дію з 01.05.2016 року збільшено посадові оклади державним службовцям, в тому числі і державним службовцям Монастирищенської райдержадміністрації, де позивач працював до виходу на пенсію. Дії відповідача по відмові у перерахунку позивачу пенсії є протиправними, оскільки обмежують конституційні права позивача. В обґрунтування позову посилається на ст. ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, Постанову Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», cт. 256 КАС України. Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяли вищевказані постанови КМУ, необхідні для реалізації ст. 37-1 Закону №372З-XII, які забезпечували гарантоване ст. 46 Конституції України право позивача на належне пенсійне забезпечення. Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Статтею 37-1 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям визначається КМУ. Постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» із змінами і доповненнями встановлено порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ від 16.01.2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності ЗУ «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених КМУ на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; премії, (крім премій до державних, професійних свят та ювілейних дат) та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується Правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. Підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям дає підстави для перерахунку пенсій особам, що отримують пенсії як державні службовці. Зміни, які були внесені до ЗУ «Про державну службу» стосуються призначення пенсії, тоді як підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює ст. 37-1 цього ж Закону, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв»язку із прийняттям Закону № 213-VIII не зазнали змін. Прикінцеві положення ЗУ від 02.03.2015 року № 213- VIII стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії є ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії». Застосувавши до позивача Закон № 213-УІІІ від 02.03.2015 року та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 року (скасування положень щодо призначення пенсій державним службовцям та виключення норм стосовно їх перерахунку) відповідач фактично звузив соціальні гарантії на достатній рівень матеріального забезпечення по старості (за віком), які полягають у можливості перераховувати призначену пенсію. Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача саме з приводу перерахунку вже призначеної пенсії, то будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі. Враховуючи вищевикладене, позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії державного службовця у звязку з підвищенням заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі. Просить визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 ЗУ «Про державну службу» № 3723-ХП (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 83% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення заробітної плати з 01.05. 2016 року та довідки Монастирищенської райдержадміністрації від 23.08.2016 №41 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 83%, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії), подати звіт про виконання постанови та допустити постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Н адресу суду від відповідача надійшло заперечення, відповідно до якого відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним і необгрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю, виходячи з того, що як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії державного службовця та доданою до неї новою довідкою про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії від 11.11.2016. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ від 02.03.2015 № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу». Положення даного нормативно-правового акту були предметом розгляду Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 4-рп/2016 від 08.06.2016 дійшов висновку щодо неконституиійності лише положень в частині скасування пенсійного забезпечення - щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Окрім того, з 01.05.2016 року набрав чинності ЗУ від 10.12.2015 № 889-УІІІ «Про державну службу», в результаті чого ЗУ від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» втратив чинність. Нормативні акти, які б регулювали питання здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовиям в законодавстві відсутні. В обґрунтування заперечення посилаються на ст. ст. 6, 19 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, від 25.01.2012 року № Зрп/ 2012, практику Вищого адміністративного суду України в справі щодо відмови УПФУ в перерахунку пенсії на підставі Закону України від 02.03.2015 № 213 від 07.04.2016 у справі № К/800/48167/15, Закон України "Про державну службу", ЗУ від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (із змінами), ст. ст. 71, 105, 106 КАС України. Оскільки позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок пенсії державного службовця 11.11.2016 року (тобто спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли після 01.06.2015 року) та у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 року скасовано норми законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу», управління, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому неправомірні та незаконні дії відсутні. Окрім того, постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема: вилучено пункт 4 постанови шодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ, пункт 5 викладено в новій редакції, згідно з якою форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. Позивач просить здійснити перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови КМУ від 06.04.2016 № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році". Однак, вищезазначена постанова прийнята на виконання та вступила в дію у зв'язку з набранням чинності ЗУ від 10.12.2015 № 889-УІІІ "Про державну службу", яким не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям. Пунктами 10-12 Прикінцевих положень ЗУ № 889 "Про державну службу" передбачена можливість лише призначення пенсій відповідно до ст. 37 ЗУ № 3723 "Про державну службу", в той час як підстави для застосування ст. 37-1 Закону № 3723, яка до 01.06.2015 року визначала правові підстави для проведення перерахунку пенсії у новому Законі не передбачені. Позивач просить здійснити перерахунок пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії. Так, зазначена редакція ст 37-1 ЗУ "Про державну службу" визначала право на перерахунок пенсії в разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця. При цьому у відповідності до ч. 2 вказаної статті перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. До адміністративного позову, позивачем була долучена довідка № 41 від 23.08.2016 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, якою визначені складові заробітної плати державного службовця станом на 01.05.2016 з урахуванням підвищення відповідно до постанови КМУ від 06.04.2016 № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році". Згідно даних зазначених в довідці, доплата за ранг встановлена в розмірі 600 грн., що у відповідності до постанови КМУ № 292 відповідає 5 рангу. З 01.05.2016 року вступив в дію ЗУ від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу». Вказаним Законом врегульовано питання проходження державної служби. На відміну від Закону України № 3723-ХІІ "Про державну службу", яким передбачено 15 рангів, новим Законом передбачено 9 рангів, які присвоюються у межах категорій "А". "Б", та "В". Згідно матеріалів пенсійної справи, на момент виходу на пенсію позивачу було присвоєно 8 ранг. У своїх позовних вимогах, позивач не наводить доказів щодо присвоєнняйому 5 рангу. Постановою КМУ № 306 від 20.04.2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів. Відповідно до п. 2 вказаної Постанови, надбавка за ранг встановлюється з дня його присвоєння. Отже, довідка про заробітну плату № 41 від 23.08.2016 року не містить даних по доплаті за відповідний ранг, а тому підстави для здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" в редакції чинній на момент призначення пенсії на підставі такої довідки - відсутні. Крім того, відповідно до п. 10 Порядку присвоєння рангів державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до ЗУ від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. Посада заступника голови РДА належить до категорії "Б". В даному випадку спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли лише після звернення позивача до управління з заявою про її перерахунок. До моменту звернення в управління з заявою про перерахунок пенсії, в управління не виникає юридичного обов'язку щодо здійснення такогоперерахунку. З урахуванням наведеного, посилання позивача щодо виникнення права на перерахунок пенсії державного службовця з моменту її призначення (тобто задовго до часу звернення в управління з заявою про перерахунок пенсії) є безпідставним та необгрунтованим. На момент виникнення спірних правовідносин діючим є ЗУ від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу». З урахуванням наведеного, вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", в редакції чинній на момент призначення пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" та на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії № 41 від 23.08.2016 є безпідставними та необгрунтованими. Нормами права визначено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації. Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (далі - Порядок № 1078). Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. З урахуванням наведеного вимоги позивача щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії без змін визначення індексації пенсії (базового місяця індексації) є безпідставними та необгрунтованими. Відповідно до ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. В даному випадку визначення суми стягнення можливе тільки після здійснення перерахунку, що стане можливим після набрання рішенням законної сили. Просять відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалою суду від 10.01.2017 року у справі замінено відповідача з неналежного Управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області на належного Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог в частині відсотку пенсії, а саме 85% та просить їх задоволити.

Представник відповідача Сотніченко Олександр Миколайович в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував повністю. Повністю підтримав подані заперечення.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково та виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Уманському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 85% заробітної плати працюючого державного службовця, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1 від 24.01.2011 року ( а.с. 8), розпорядженням № 123762 від 16.08.2016 року ( а.с.31), про що в поданому запереченні не спростував та не заперечив відповідач.

11.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру його пенсії в зв'язку з підвищенням з 01.05.2016 року заробітної плати працюючим державним службовцям ( а.с. 29).

Листом від 16.11.2016 року за № 14661/09 відповідач повідомив позивача про відмову 16.11.2016 року у задоволенні вимог про перерахунок пенсії ( а.с.30) з тих підстав, що з 01.05.2015 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», в результаті чого Закон України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» втратив чинність. Нормативні акти, які б регулювали питання здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям, на момент подання заяви позивачем, в законодавстві відсутні ( а.с. 10).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи позовні вимоги позивача та надані заперечення відповідача суд вважає, що мають місце правові підстави щодо доводів обидвох сторін спору, на час спірних правовідносин діяли та діють законодавчі та підзаконні нормативні акти на які посилаються сторони, а також наявна практика Європейського суду, Конституційного Суду України та Вищого адміністративного суду України з питань дії законів у часі, наявності застосування тих чи інших нормативних актів, які підлягають застосуванню при вирішенні даних спірних правовідносин.

Проаналізувавши діюче законодавство, судову практику, на яку посилаються сторони, суд прийшов до наступних висновків.

Діюче законодавство України та судова практика вирішення аналогічних справ містять між собою протиріччя: при одних і тих же обставинах приймаються протилежні за своїм змістом рішення, про що свідчить в тому числі і практика Вищого адміністративного суду України, зокрема в справі № 583/2219/15-а рішення від 07 квітня 2016 року(К/800/48167/15) яким у задоволенні позову відмовлено та рішення у справі № 425/4147/15-а від 28 липня 2016 року(№К/800/10756/16), яким позов задоволено.

Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 3, 4, 8 Конституції України в Україні діє верховенство права, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави та Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії.

Законодавчі акти та рішення на які посилається відповідач як на підставу відмови в задоволенні позову є підзаконними нормативними актами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Петриченко проти України» від 12 липня 2016 року визнано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв»язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю Конституції України (лист Вищого адміністративного суду України « 1875/10-14/16 від 17.08.2016 року).

Тому, при вирішенні данного спору суд керується в першу чергу нормами Конституції України, які мають найвищу юридичну силу, та які не містять права держави Україна застосовувати до правовідносин, які виникли при дії одних законів та продовжують існувати законодавства, яке прийнято пізніше та яке погіршує становище позивача з приводу належного пенсійного забезпечення, яке існувало при виході його на пенсію.

Згідно ч.ч. 2,5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37- 1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

На час виникнення спірних правовідносин діяли вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, необхідні для реалізації ст. 37-1 Закону №3723-XII, які забезпечували гарантоване ст.46 Конституції України право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, а тому суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям в порядку, визначеному ст. 37-1 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Зміни, які відбулися в ст. 37 Закону № 3723-XII від 16.12.1993 року, стосуються тих пенсій, які будуть призначатися після набрання чинності змін до закону, і ніяким чином не підлягає перегляду розмір відсотків, що були обчислені при призначенні пенсії.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Судом достовірно встановлено, що підставою відмови позивачу в перерахунку його пенсії за заявою від 11.11.2016 року відповідачем зазначено лише те, що з 01.05.2015 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», в результаті чого Закон України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» втратив чинність. Нормативні акти, які б регулювали питання здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям, на момент подання заяви позивачем, в законодавстві відсутні ( а.с. 10).

Таким чином, суд вважає, що дані, які зазначені в довідці № 41 від 23.08.2016 року, яка видана Монастирищенською РДА позивачу про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, не були підставою для відмови позивачу в перерахунку раніше призначеної пенсії ( а.с. 9).

Крім того, недостовірність даних вищевказаної довідки, відповідачем, встановлені лише актом за результатами документальної перевірки достовірності довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії по Закону України «Про державну службу» № 665 від 29.11.2016 року, тобто після надання відмови позивачу в перерахунку призначеної йому пенсії ( відмова від 16.11.2016 року).

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії та зважаючи на те, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд вважає, що дії Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є протиправними щодо прийняття рішення про відмову перерахувати пенсію позивачу з 01.11.2016 року у відповідності до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (у редакції, що була чинною на момент призначення пенсії позивачу) в розмірі 85% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.05.2016 року відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», якою встановлені нові розміри посадових окладів державним службовцям.

Згідно за ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХП в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсії державних службовців призначаються, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача необхідно застосовувати редакцію Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату звернення до пенсійного орану, а саме - 11.11.2016 року, та враховуючи положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі ним відповідної заяви, а саме з 01.11.2016 року. Суд вважає, що вищенаведені обставини спростовують посилання відповідача на те, що право позивача на перерахунок пенсії виникло не з моменту призначення їй пенсії.

Щодо вимоги позивача про зобов»язання відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії суд зазначає наступне.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини 1 цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин ( постанова Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2015 року у справі К/800/54600/14 та інші).

Умови та порядок призначення (перерахунку) пенсії, в тому числі пенсій непрацюючим державним службовцям, врегульовані Законом № 1058-IV. Пенсії відповідно до Закону призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

На підставі зазначених нормативних актів, УПФ при вирішенні питання про перерахунок пенсії за вислугу років наділене дискреційними повноваженнями, при цьому при наявності звернення, суб'єкт владних повноважень повинен прийняти рішення. Як свідчать матеріали справи, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії саме за розглядом його заяви, яка надійшла до Уманського об»єднаного управління ПФУ Черкаської області 11.11.2016 року за № 872 ( а.с. 10).

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне задоволити частково позовні вимоги в частині зобов»язання відповідача перерахувати відповідну пенсію позивачу, змінивши визначення способу захисту порушеного права на : " Зобов'язати Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області прийняти рішення щодо перерахунку ОСОБА_1, за його заявою від 11.11.2016 року, з 01 листопада 2016 року пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ ( в редакції яка діяла на дату призначення пенсії) в розмірі 85% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.05.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" № 292 від 06.04.2016 року, якою встановлені нові розміри посадових окладів державним службовцям», без посилання на довідку № 41 від 23.08.2016 року ( за обставин описаних вище) оскільки судом встановлено підставність позову в цій частині та встановлено право позивача на перерахунок пенсії про який він порушує питання в адміністративному позові.

Щодо задоволення позовних вимог в іншій частині ( в редакції позивача), зокрема провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку ( базового місяця для індексації пенсії), суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, з підстав описаних вище.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині допущення постанови до негайного виконання не підлягають до задоволення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, оскільки судом змінено спосіб захисту порушеного права та відповідно суд не присуджує виплату пенсії, лише зобов»язує відповідача прийняти рішення з даного питання та не визначає суму стягнення.

Суд не вбачає достатніх підстав для задоволення вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили з огляду на вимоги ст. 267 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач, як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору, тобто відсутнє документальне підтвердження витрат позивача, а тому вони стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", Закону України № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України « Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року ( в редакції, яка була чинною станом на 2005 рік, дату призначення пенсії позивачу) та керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 12, 18, 21, 69, 71, 86, 88, 94, 99, 159, 160, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 16.11.2016 року про відмову ОСОБА_1 в проведені перерахунку раніше призначеної пенсії, у звя»зку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі.

Зобов'язати Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області прийняти рішення щодо перерахунку ОСОБА_1, за його заявою від 11.11.2016 року, з 01 листопада 2016 року пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ ( в редакції яка діяла на дату призначення пенсії) в розмірі 85% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.05.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" № 292 від 06.04.2016 року, якою встановлені нові розміри посадових окладів державним службовцям.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Н.В. Мазай

Повний текст постанови складено 16.01.2017 року.