Справа № 333/5438/16-а
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/5438/16-а
Провадження № 2-а/333/8/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2017 р. Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л. О.

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови їй у відновленні виплати пенсії по інвалідності з 01.02.2016 року, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя нарахувати та виплачувати їй пенсію як інваліду ІІІ групи загального захворювання, починаючи з 02.01.2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Зазначає, що з 01.06.2015 року посада, на якій вона працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим передбачені ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» підстави для невиплати їй пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», втратили чинність, і перешкод для виплати їй пенсії, як інваліду ІІІ групи загального захворювання з 01.02.2016 року немає.

В судовому засідання позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним.

Представник відповідача за довіреністю Демешко О.І. проти позову заперечував, в письмових запереченнях вказав, що дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв у межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, тому вимоги позивача не можуть бути задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що оскільки позивачка є посадовою особою місцевого самоврядування в розумінні Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тому на неї розповсюджується приписи ч.7 ст.21 цього Закону, адже саме з отриманням статусу посадової особи органу місцевого самоврядування законодавець пов'язує факт припинення виплати пенсії, про що прямо зазначено в ч.7 ст.21 цього Закону.

Заслухавши сторони. Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

Судом встановлено, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя перебуває ОСОБА_1, якій, починаючи з 01.06.2009 року призначена пенсія по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №991-VIII, яким було внесено зміни до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а саме ч.7 цієї статті доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються», з 01.01.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя припинило виплату пенсії позивачу.

01.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в якій просила поновити виплату їй пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 14.03.2016 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у здійсненні поновлення виплати пенсії по інвалідності посилаючись на ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон № 213-VIIІ, яким внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року № 2790-ХІІ «Про статус народного депутата України», № 889-VII, від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Таким чином, суд вважає, що з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України "Про державну службу", втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії як інваліду ІІІ групи, призначена відповідно до Закону № 1058-IV.

Так як з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на 01.04.2015 року) підстави для невиплати їй пенсії.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016р. у справі №333/6710/15-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 94, КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань об'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19, 64, 124 Конституції України, Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», 8, 71, 163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати пенсії по інвалідності з 01 лютого 2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя поновити нарахування та виплату пенсії як інваліду третьої групи загального захворювання ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуюча Л.О. Варнавська