Справа № 813/2801/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року Справа № 876/8475/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Сенюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування частково наказу, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати частково наказ № 288 від 28.03.2016 р. Головного управління ДФС у Львівській області в частині п. 1.12, що стосується встановлення посадового окладу: - ОСОБА_1 - завідувач сектору організації оперативно-розшукової діяльності посадовий оклад 1507 грн., та зобов'язати відповідача відкликати грошовий атестат № 11 від 05.04.2016 р. з Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 28.03.2016 № 228 в частині п. 1.12, стосовно встановлення посадового окладу завідувачу сектору організації оперативно-розшукової діяльності ОСОБА_1 у розмірі 1507 грн. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області стосовно проведення перерахунку посадового окладу та заробітної плати на підставі наказу від 28.03.2016 № 288, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12403,27 грн. Зобов'язано Головне управління ДФС у Львівській області відкликати грошовий атестат від 05.04.2016 № 11 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та повідомити про дійсність грошового атестату від 11.01.2016 № 02.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач , який в поданій апеляційній скарзі, вважаючи, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального права та що має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, в зв'язку з чим просить таке рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що перерахунки було здійснено працівникам, які станом на березень 2016 року були звільнені з подальшим виходом на пенсію у грудні 2015 року, в результаті даного перерахунку у позивача виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 12403,27 грн. у зв'язку із зміною грошового забезпечення видано новий грошовий атестат від 05.04.2016 № 11 на зміну грошового атестату від 11.01.2016 № 02, який скеровано в ГУ ПФУ у Львівській області для здійснення перерахунку пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на заперечення вимог апеляційної скарги, та представника відповідача на її підтримання, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу начальника ГУ ДФС у Львівській області від 30.12.2015 № 420-о підполковника міліції ОСОБА_1 (Т-806014), завідувача сектору організації оперативно-розшукової діяльності оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області звільнено з податкової міліції в запас Збройних Сил України із постановкою на військовий облік за п. "б" ст. 64 (через хворобу) з 30.12.2015, виплативши йому компенсацію за невикористану відпустку за 2004 рік у кількості 19 діб, за 2010 рік у кількості 30 діб, за 2012 рік у кількості 28 діб, за 2015 рік у кількості 35 діб, та одноразову грошову допомогу відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 по вислузі років 22 роки 09 місяців 22 дні.

11.01.2016 у зв'язку із звільненням через хворобу згідно наказу від 30.12.2015 № 420-о ГУ ДФС у Львівській області видано ОСОБА_1 грошовий атестат № 02.

28.03.2016 ГУ ДФС у Львівській області видано наказ "Про встановлення посадових окладів працівникам ГУ ДФС у Львівській області" № 288, відповідно до якого з метою забезпечення реалізації положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та від 09.12.2015 № 1013 та на виконання наказу ДФС України від 12.03.2016 № 209 "Про внесення змін до наказу ДФС від 21.02.2015 № 989" встановлено посадові оклади працівникам ГУ ДФС у Львівській області відповідно до затверджених переліків змін до штатних розписів ГУ ДФС у Львівській області № 7, № 1 головою Державної фіскальної служби України ОСОБА_3

Згідно пп.1.12 наказу від 28.03.2016 № 288 ОСОБА_1 завідувач сектору організації оперативно-розшукової діяльності встановлено посадовий оклад 1507 грн.

05.04.2016 ГУ ДФС у Львівській області видано ОСОБА_1 грошовий атестат № 11 на заміну атестату від 11.01.2016 № 02 у зв'язку із звільненням через хворобу згідно наказу від 30.12.2015 № 420-о та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77.

Супровідним листом від 05.05.2016 № 1133/9/13-01-05-02 ГУ ДФС у Львівській області, у зв'язку із зміною складових грошового забезпечення скеровано у Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області новий грошовий атестат ОСОБА_1

Згідно з ст. 1 Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 127 КЗпП України визначено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості, або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5 і 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Крім того, згідно з ст. 129 КЗпП України не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення.

Заборона на відрахування з видів виплат, зазначених у ст. 129 КЗпП, означає, що навіть за наявності у власника зустрічної вимоги до працівника, яка не задовольняється відрахуванням із заробітної плати у встановлених межах, власник зобов'язаний провести такі виплати на користь працівника. Якщо зустрічна вимога до працівника полягає у відшкодуванні шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків, вона незалежно від її суми реалізується шляхом пред'явлення власником до працівника позову у межах річного строку з дня виявлення шкоди (ст. 136 КЗпП). Інші вимоги власника до працівника не можуть бути взагалі задоволені, хоча б власник цілком своєчасно (п. 1 частини першої ст. 127 КЗпП) видав наказ про відрахування із заробітної плати працівникові товар у розстрочку.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням ст. 127 Кодексу законів про працю, суди мають враховувати, що:1) вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору; 2) не утримані при звільненні суми за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки не можуть бути стягнені з нього судом у тому разі, коли трудовий договір припинено з підстав, зазначених у пунктах 3, 5, 6 ст. 36, пунктах 1, 2, 5 ст. 40 КЗпП, а також при направленні на навчання та у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про оплату праці" суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Закон передбачає можливість відрахування із заробітної плати тільки у випадках передбачених законодавством України і з працівників, які перебувають у трудових відносинах.

Відповідно до наказу начальника ГУ ДФС у Львівській області від 30.12.2015 № 420-о підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з податкової міліції в запас Збройних Сил України із постановкою на військовий облік за п. "б" ст. 64 (через хворобу) з 30.12.2015.

Отже, на момент видачі наказу 28.03.2016 № 228, проведення перерахунку посадових окладів, проведення перерахунку заробітної плати позивач не перебував в трудових відносинах з відповідачем.

Також суд звертає увагу, що для захисту трудових прав та законних інтересів працівників є встановлено заборони на проведення відрахувань із виплат, які за своїм призначенням є гарантійними та компенсаційними.

В результаті перерахунку посадових окладів станом на 31.03.2016 у ОСОБА_1 виникла дебіторська заборгованість по заробітній платі перед ГУ ДФС у Львівській області у сумі 12403,27 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про відсутність передбачених законом підстав прийняття Головним управлінням ДФС у Львівській області наказу від 28.03.2016 № 288, а отже такий наказ та дії відповідача по проведенню перерахунку посадових окладів та заробітної плати, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість по заробітній платі перед відповідачем, яка становить 12403,27 грн, є протиправними.

Напідставі оформленого відповідачем нового грошового атестата від 05.04.2016 № 11, який скеровано в Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії, а саме відповідно до листа від 16.06.2016 № 2513/03-29 Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Львівській області повідомлено, що переплата пенсії за період з 31.12.2015 по 31.05.2016 становить 1434,25 грн, а з 01.06.2016 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 2530,16 грн.

З огляду на те, що наказ та дії відповідача по проведенню перерахунку посадових окладів та заробітної плати є протиправними слід зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області відкликати грошовий атестат від 05.04.2016 № 11 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та повідомити про дійсність грошового атестату від 11.01.2016 № 02. З огляду на вищевказане суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений позов є підставний, обґрунтований, а відтак і такий, що підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі № 813/2801/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Н.В. Бруновська

суддя Р.М. Шавель

повний текст ухвали виготовлений 17.01.2017