Справа № 752/4392/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 752/4392/16-а
У Х В А Л А

18 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - Відповідач, Головне управління) в якому, з урахуванням заяв про зміну позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління щодо відмови у перерахуванні та виплаті пенсії без обмежень, починаючи з 01.10.2011 року із розрахунку 100% грошового забезпечення з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії;

- зобов'язання Відповідача перерахувати та виплачувати Позивачу з 01.10.2011 року по 01.07.2012 року пенсію без обмежень із розрахунку 100% грошового забезпечення згідно довідки Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України від 28.02.2008 року №15/5-3306, а з 01.07.2012 року згідно довідки Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України від 31.05.2012 року №15/5-3306, з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії, у тому числі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії - 75% мінімальної пенсії за віком, підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи - 350% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням інфляції, виходячи з її фактичного розміру та проведених виплат.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2016 року апеляційну скаргу Головного управління повернуто Апелянту.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того, Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтоване тим, що підставою пропуску строку стала несвоєчасна сплата судового збору на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2016 року.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 186 КАС України, а саме - пропущено десятиденний строк оскарження постанови суду першої інстанції.

Так, при поданні апеляційної скарги, Апелянтом не було дотримано вимог ч. 2 ст. 186 КАС України, а саме - пропущено десятиденний строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови від 10.11.2016 року отримано уповноваженою особою Головного управління 10.11.2016 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка останньої (т. 2 а.с. 16). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції було 21.11.2016 року. Проте апеляційну скаргу подано до відділу поштового зв'язку 05.01.2017 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Твердження Апелянта про те, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2016 року апеляційну скаргу Головного управління повернуто у зв'язку з несвоєчасною сплатою судового збору, а тому наявні правові підстави для поновлення процесуального строку, судом оцінюється критично з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2016 року апеляційну скаргу Головного управління було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з моменту отримання копії ухвали, яку уповноваженою особою Відповідача отримано 08.12.2016 року (т. 2 а.с. 41).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2016 року апеляційну скаргу Головного управління було повернуто Апелянту у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі від 02.12.2016 року.

При цьому, до канцелярії суду апеляційної інстанції 19.12.2016 року представником Відповідача подано оригінал платіжного доручення від 15.12.2016 року №1417 про сплату судового збору, тобто після закінчення встановленого судом строку для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Однак, Відповідачем не подано доказів на підтвердження оскарження у касаційному порядку ухвали суду про повернення апеляційної скарги.

Крім того, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Тобто, процесуальний строк, встановлений судом, може продовжений останнім виключно за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Разом з тим, доказів направлення Головним управлінням до суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження Апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду Відповідачем не зазначено.

Приписами ч. 4 ст. 189 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Відтак, враховуючи, що Апелянтом пропущено встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України процесуальний строк оскарження постанови суду першої інстанції, а викладені у заяві про поновлення цього строку причини поважними визнані не були, суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання строків для усунення визначених недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови із зазначенням інших підстав, які на переконання Відповідача, можуть бути поважними для поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись ст.ст. 186, 189 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Одночасно повідомляю, що Апелянт протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху має право звернутися до суду апеляційної інстанції із зазначенням підстав для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк