Справа № 22-а-26396/11
Суддя: Солодков А. А.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: із соціальних правовідносин Доповідач: Солодков A.A.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Солодкова A.A.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 16 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги як учаснику війни, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 та 2010 роки, з урахуванням раніше виплачених сум, у відповідності до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії іх соціального захисту та стягнути 6020 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він є учасником бойових дій та згідно ст.12 вказаного закону має право на отримання щорічної разової грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Проте у 2009 та 2010 роках він отримав зазначену допомогу не в повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення на позов. Вважав, що для його задоволення відсутні правові підстави.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 16 липня 2010 року позов задоволений частково. Визнано відмову Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області у перерахуванні та виплаті ОСОБА_3 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 та 2010 роки незаконною. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2009 та 2010 роки, згідно вимог ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та провести виплату із урахуванням фактично виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі Управління праці, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами КАС України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 2 грудня 2010 року № 2748 -У1, який набрав чинності з 30 грудня 2010 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 197 Кодексу Адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, за правилами цього Кодексу.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен провести нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня виходячи з розміру, встановленого Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не постановами Кабінету Міністрів України.

Судова колегія погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин обгрунтованим і таким, що відповідає закону, є висновок суду першої інстанції, що позивач має право на виплату щорічної разової грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, суд обгрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що порядок обчислення вказаних витрат визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом, Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону.

В квітні 2009 року ОСОБА_3 виплачено разову грошову допомогу за 2009 рік - 340,00 грн., в квітні 2010 року за 2010 рік -380 грн., розмір якої встановлювався Законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Проте, розмір проведених соціальних виплат значно менший, ніж передбачено ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов'язуючи відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2009 та 2010 роки, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що при нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 вказаних виплат необхідно керуватися Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувід 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, яким зміни в Закон щодо надання права Кабінету Міністрів України визначати розміри соціальних виплат, визнано неконституційними, та Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_3 має право на отримання щорічної грошової допомоги за 2009 та 2010 роки у розмірах, встановлених цими законами, оскільки вказані виплати були проведені після 22.05.2008 року, тобто після ухвалення рішення Конституційного Суду України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, оскаржуване судове рішення є законним та обгрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Враховуючи той факт, що з вказаним позовом позивач звернувся до суду за правилами цивільного судочинства та він розглянутий судом першої інстанції в порядку цивільного судочинства на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691 - VI, судова колегія не застосовує до спірних правовідносин ст. 99, 100 КАС України щодо строку звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 197. п.1, ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Барвінкіівської районної державної адміністрації Харківської області - відхилити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 16 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: