Справа № 804/7100/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2017 рокусправа № 804/7100/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: Смольнякова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року у справі № 804/7100/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просило:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2016/20020 від 12.04.2016 року;

- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №/2016/600079/1 від 12.04.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.04.2016 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: «концентрат залізорудний агломераційний». Даний товар надійшов на адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12, укладеного між ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» та позивачем та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2016/020539. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ- 1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України, а саме 2,3303RU за кг.

Згідно поданої до митного оформлення МД від 08.04.2016 № 110010000/2016/020539 (відмовлена), посадовою особою митниці, що здійснює митний контроль та митне оформлення було сформовано наступні форми ризиків, а саме: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

За результатом розгляду документів Позивача, Дніпропетровською митницею була прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2016/20020 від 12.04.2016 року та рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600079 від 12.04.2016 року.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення картки відмови у митному оформленні товару та рішення про коригування митної вартості, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що документи подані декларантом до митного оформлення містять суперечності, а ненадання додаткових документів унеможливило підтвердження правомірності визначення митної вартості за ціною товару. В той же час, відповідачем доведено у судовому порядку правомірність прийнятого ним рішення, що свідчить про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Натомість, у відповідності до чинного законодавства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень повинен діяти лише у межах повноважень та на підставі визначених законом.

Враховуючи аналіз приведених вище норм права, підставою для винесення картки відмови та проведенню дій по коригуванню митної вартості товару можуть слугувати лише обґрунтовані сумніви митного органу в правильності визначення декларантом митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для винесення митним органом оскаржуваного картки відмови у митному оформленні товару №110010000/2016/20020 від 12.04.2016 року та рішення про коригування митної вартості товарів за митною декларацією №/2016/600079/1 від 12.04.2016 року стало виявлення наступних розбіжностей в поданих до митного оформлення документах:

- декларантом ПАТ «ДМКД» у декларації митної вартості заявлено недостовірно інформацію стосовно продавця і покупця за зовнішньоекономічним договором, які є пов'язаними;

- продавцем товару відповідно до контракту від 29.04.2015 року №15-0835 -12 є ТОВ «Русская горно-металургическая компания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД №110010000/2016/020539 є ВАТ «Стойленський ГОК»;

- надані рахунки-фактури не містять умов поставки, не завірені печаткою підприємства, що їх видало та не містять підпису особи, що їх видала;

- не було надано документів, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів;

Вказані недоліки, на думку митного органу, унеможливили визначення митної вартості товару за методом №1, заявленим декларантом в ВМД.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою зазначену позицію митного органу з огляду на наступне.

Як вбачається з поданої Позивачем митної декларації №110010000/2016/020539 від 08.04.2016 року, умовами поставки товару по договору було визначено DAP ст. Тополі.

За умовами постачання DAP - продавець виконав свій обов'язок по поставці, коли він надав покупцю товар, випущений у митному режим експорта і готовий до розгрузки з транспортного засобу, прибувшого до вказаного місця призначення. Умови поставки покладають на продавця обов'язок нести всі витрати та риски,пов'язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Отже, за зазначеною умовою поставки до ціни товару також включаться витрати на його транспортування.

Між тим, документи, які б підтверджували транспортну складову митної вартості товарів Позивачем надано не було, оскільки на думку останнього, він не має подавати такі документи, оскільки витрати на транспортування в даному випадку поніс продавець.

Однак, згідно змісту частини 2 статті 53 МК України, документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.

Тобто, у Позивача був наявний обов'язок по наданню до митного органу документів, в яких містяться відомості стосовно вартості перевезення товару, яка б в свою чергу обґрунтовувала транспортну складову митної вартості заявленого товару.

Також, посилання позивача на оплату витрат на перевезення Продавцем товару спростовується відомостями, зазначеними в графі 23 залізничних накладних, в якій вказано, що платником тарифу по Російській залізниці є Акціонерне товариство «Перша вантажна компанія».

При цьому жодних документів щодо взаємовідносин між Продавцем та Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» до митного оформлення не надано.

Наявність зазначених обставин свідчить про неналежне підтвердження Позивачем транспортної складової митної вартості товару.

Також, як вбачається з пояснень Відповідача, на підставі загальнодоступної інформації, компанія ООО «РГМК» належить до вертикально-інтегрованої корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» та є ексклюзивним торговим представником ПАТ «ДМКД» на території Російської Федерації та країн СНД. Таким чином, за наявною інформацією ПАТ «ДМКД» - покупець та ООО «РГМК» - продавець контролюються корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу». Отже, ПАТ «ДМКД» та ООО «РГМК» входять до української корпорації «Індустріальна спілка Донбасу».

В свою чергу, згідно ч.16 чт.58 Митного кодексу України особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згідно із п.4 якої особи вважаються пов'язаними між собою коли:вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного;вони юридично визнані партнерами по бізнесу;вони є роботодавцем і службовцем;будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;один з них прямо або опосередковано контролює іншого; обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.

Відповідно до ч.17 ст.58 Митного кодексу України, особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча під один критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Отже, з зазначеного вбачається, що Позивач та ТОВ «РГМК» контролюються корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу».

Проте, у графі 9а декларації митної вартості форми ДМВ-1 не зазначено про взаємопов'язаність між продавцем (ТОВ «РГМК») та покупцем (ПАТ «ДМКД») за зовнішньоекономічним договором.

Приписами ч.18 ст. 58 Митного кодексу України визначеного, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 МК України; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 МК України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем не було подано пояснень про взаємопов'язаність сторін. Документи та відомості, які б спростовували або підтверджували зазначене, до митного оформлення надано не було.

Також, Позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару до документів митного оформлення надано 5 рахунків-фактур: від 09.03.2016 № БЕЛ00204 - вартість 2326,26руб.РФ/т, вміст Fe 66,2 % відповідно до сертифікатів якості № 135, № 136, № 137, № 138; від 13.03.2016 № БЕЛ00209 - вартість 2329,19руб.РФ/т, вміст Fе 66,3 % відповідно до сертифікатів якості № 139, № 140, № 141; від 23.03.2016 № БЕЛ00225 - вартість 2340,87руб.РФ/т, вміст Fе 66,7 % відповідно до сертифікату якості № 142; від 24.03.2016 № БЕЛ00226 - вартість 2329,19руб.РФ/т, вміст Fе 66,3 % відповідно до сертифікату якості № 143; від 25.03.2016 № БЕЛ00229 - вартість 2326,26руб.РФ/т, вміст Fе 66,2 % відповідно до сертифікату якості № 144.

Зазначені рахунки-фактури виставлені ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку від 01.03.2016 № 16 на умовах поставки ВАР ст. Соловей/Тополі

Також, Позивачем до документів митного оформлення надано 10 рахунків-фактур, саме: від 09.03.2016 б/н - 4 шт., від 13.03.2016 б/н - 3 шт., від 23.03.2016 б/н - 2 шт., від 25.03.2016 б/н - 1 шт., виставлені виробником товару - ВАТ «Стойленский ГОК» в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 01.03.2016 № 24, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі а саме: 1 550 руб.РФ/т.

Однак, вищевказані рахунки виробника товару не містять умов поставки, не завірені печаткою підприємства, що його видало та не містять підпису особи, що їх видала.

Також, рахунки виробника містять посилання на сертифікати якості для можливості ідентифікації партії товару за вмістом Fе; Вміст Fе за сертифікатами якості різний, проте незважаючи на підвищений або знижений вміст Fе за рахунками виробника вартість товару оцінено однаково.

Окрім того, посадовою особою митниці під час здійснення митного оформлення товару зазначено, що відповідно до рахунків, виставлених продавцем товару ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку від 01.03.2016 № 16 загальна вартість товару складає 51 443 937,41 руб.РФ, а загальна вага складає - 22 075,650 т. Таким чином, середня вартість одиниці товару складає 2,3303руб.РФ/кг.

В той же час, декларантом Позивача до документів митного оформлення надано специфікований рахунок від 01.03.2016 № 16, виставлений в рамках цього ж контракту, відповідно до якого загальна вартість товару складає 82 374 910,00 руб. РФ, загальна вага складає 35 500 т., у зв'язку з чим, середня вартість одиниці товару складає 2,32042руб.РФ/кг.

Поміж тим, рахунки контрактоутримувача та рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Наявність зазначених розбіжностей свідчить про неможливість належного обчислення заявленої Позивачем митної вартості товару.

Також, Експертом ДП "Укрпромзовнішекспертиза" проведений аналіз цінових умов контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, згідно із додатком від 01.03.2016 № 16, відповідно до якого предметом імпорту є залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), за ціною 2320,42 руб.РФ/т на умовах DАР -ст.Соловей/Тополі.

Однак, наданим висновком ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 07.04.2016 № 1396 зазначено, що рівень цін на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), а саме 2320,42 руб.РФ/т, можна вважати таким, що відповідає поточній кон'юктурі ринку. Проте, висновок не містить інформації, що ціна на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%) яка становить 2320,42 руб.РФ/т є базовою та використовується для розрахунку фактичної ціни в залежності від вмісту Ре шляхом додавання або віднімання надбавки чи знижки до базової ціни сировини, що становить 29,22 руб.РФ/т за 1% долі Fе в пропорції. Рівень надбавки або знижки до базової ціни сировини, що становить 29,22 руб.РФ/т не аналізується, хоча є складовою митної вартості оцінюваного товару.

При цьому, висновок містить посилання на інформацію стосовно порядку формування цін на залізорудну сировину на світовому ринку - за довготерміновими контрактами (фіксована ціна, як правило, на один рік) і на вільному ринку (спот) та зазначає, що в Росії торгівля залізорудною сировиною на вільному ринку відбувається в обмежених обсягах, оскільки головним чином, поставляється по корпоративним цінам в рамках вертикально- інтегрованих структур, а також експортується в Україну.

Крім того, у митниці наявні відомості стосовно визначеної за 6 методом та прийнятої митним органом митної вартості ідентичного товару «Залізорудний концентрат агломераційний (неагломерований). Хімічний склад: Fе заг. 66.0-66.5%, 8і02 6.8-7.3%, волога 9.90-9.95%, МnО 0.04-0.05%» із співставними властивостями товару (відсотковий вміст Fе) та вироблений відповідно СТО 6-2015 тим самим виробником ОАО «Стойленський ГОК», імпортований для застосування у металургійному виробництві на рівні 3,059 руб.РФ/кг за МД ІМ40 від 15.09.2015 № 702190002/2015/1205, від 23.09.2015 № 702190002/2015/1252, з тим самим експортером ООО «Русскаягорно-металлургическая компанія" (OOO «РГМК») на співставних комерційних рівнях. При цьому відповідно до відомостей Інтернет-ресурсів ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», яким оформлено зазначені митні декларації, як і ПАТ «Дніпровський меткомбінат» разом з компанією ООО «РГМК» належать до вертикально-інтегрованої корпорації «Індустріальна спілка Донбасу».

Судом першої інстанції встановлено, що при здійсненні контролю співставлення посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами.

Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 - 2,8569 руб.РФ/кг, МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020301 - 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Ре 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб.РФ/т. Таким чином, вартість на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг, а Позивачем за контрактом із посередником заявлено 2,330 РФ/кг.

Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Ре у складі порівняних товарів, відповідно до п.5 ст.59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригування зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей.

При цьому ціна «концентрату залізорудного агломераційного» з базовим вмістом Fе 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому вартість перевезення - 580 руб.РФ/т.

На підставі зазначеного базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом без урахуванням плати за перевезення, тобто на умовах EXW, складає 2,263руб.РФ/кг.

Відповідно до наданих декларантом документів (залізничних накладних) відстань від станції РЗД «Стойленская» до станції Соловей складає 190 км. За відомостями гр. 37-57 залізничних накладних транспортна складова територією Росії становить 3607390 руб.РФ, розрахункова маса складає 16310000 кг .

Розрахункова маса зазначена у залізничних накладних суттєво відрізняється від заявленої маси оцінюваного товару за МД. Пояснень стосовно розбіжності у вазі декларантом не надано. Оскільки зазначена розбіжність не впливає на вартість перевезення одиниці товару, можна скористатися інформацією перевізних документів наданих декларантом для проведення розрахунку вартості перевезення: 3607390 / 16310000 = 0,221177 руб/кг.

Отже, базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% на умовах DАР ст.Соловей/Тополі «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом з урахуванням коригування транспортних витрат складатиме: 2,263 + 0,221177 = 2,484177 руб.РФ/кг.

Водночас, базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% на умовах DАР ст.Соловей/Тополі «концентрату залізорудного агломераційного» за посередницьким контрактом заявлена декларантом згідно додатку від 01.03.2016 № 16 складає 2,32042 руб.РФ/кг.

Оскільки у митного органу відсутні документально підтверджені відомості щодо торгівельної надбавки посередника декларанту ПАТ «ДМКД» запропоновано надати такі відомості для можливості проведення розрахунку відповідно до комерційних умов зовнішньоекономічної угоди (посередницький контракт) згідно із зазначеними вище положеннями МКУ.

Листом від 12.04.2016 № 062Д/524 надісланим у складі електронного повідомлення декларантом проінформовано митницю про відсутність відомостей щодо торгівельної надбавки та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідноп.8ст.55 МК України.

Документального обґрунтування зниження базової ціни товару декларантом також не надано.

Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до п.5 ст.59, 60 МКУ використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригування зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Відповідно до наданих декларантом рахунків виробника вартість оцінюваного товару незалежно від вмісту Fе складає 1550 руб.РФ/т. Оскільки рахунок виробника не містить відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначеному рахунку розраховується на умовах EXW. Згідно з визначеною вартістю перевезення окремо по території Росії таУкраїни, можна розрахувати вартість виробника на умовах DАР ст.Соловей/Тополі: 1550 + 221,177 руб.РФ/т = 1771,177 руб.РФ/т.

Маючи базову вартість продавця за зовнішньоекономічним контрактом, на умовах DАР ст.Соловей/Тополі на рівні 2320,42 руб.РФ/т, можна розрахувати торгівельну надбавку: 2320,42 - 1771,177 руб.РФ/т = 549,243 руб.РФ/т. Після проведення розрахунків маємо наступні похідні для проведення перерахунку відповідно до положень МКУ:

-2481,39руб.РФ/т - базова ціна сировини при базовому вмісті Fе 66% з урахуванням вартості перевезення скоригована згідно умов поставки (FАР ст. Соловей/Тополі) - (МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 № 110010000/2015/020301);

-549,24руб.РФ - розрахована митним органом торгівельна надбавка;

-29,22 руб.РФ/т - надбавка або знижка до базової ціни за 1% Fе долі в пропорції.

Згідно з вимогами п.5 ст.59 МК України можна провести коригування вартості оцінюваного товару в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданим декларантом сертифікатами якості:

-для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,2%, вага - 8 837,3т розрахована вартість складатиме (2 484,17+0,2x29,22+549,24) х 8 837,3 = 26 807 242,57руб.РФ;

-для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,3%, вага - 8 833,6 т розрахована вартість складатиме (2 484,17 + 0,3x29,22+549,24)х8 833,6 = 26 899 266,03 руб.РФ;

-для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,7%, вага - 4 404,75 т розрахована вартість складатиме (2 484,17+0,7х 29,22 + 549,24)х4404,75 =13 438 680,82 руб.РФ.

Загальна митна вартість складатиме 67 145 189,42 руб.РФ. Загальна вага 22075,65 т.

Таким чином, коригування митної вартості проведено за рішенням від від 12.04.2016 № 110010000/2016/600079/1, розраховане відповідно до положень п.5 ст.59 МКУ середня митна вартість імпортованого товару складатиме 3,0433 руб.РФ/кг.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року у справі № 804/7100/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко