Справа № 812/23/17
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/23/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Бутенко К. В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 03 вересня 2007 року по 06 листопада 2015 року. Згідно наказу Головного управління МВС України у Луганській області №399 о/с від 06 листопада 2015 року звільнений з органів внутрішніх справ у запас ЗС України, у званні старшого сержанта міліції.

Згідно довідки від 18.06.2015 № ВДЗ/5749/А, в період з 19.07.2014 по 31.12.2014, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

З посиланням на порушення Відповідачем норм Закону України "Про оплату праці", постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", позивач просить суд стягнути з Відповідача за період липень - грудень 2014 року винагороду у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення у розрахунку на місяць, а саме: за липень 2014 року - 967,70 грн, за серпень 2014 року - 290,34 грн, за вересень 2014 року - 3 000,00 грн, за жовтень 2014 року - 5 000,78 грн, за листопад 2014 року - 4 100,17 грн, за грудень 2014 року - 4 300,73 грн, загальна сума - 17 659,72 грн.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності, подав заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою. Відповідно до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду. Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 Позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 19.07.2014. Однак оскільки зазначений наказ виданий вже по закінченню бюджетного періоду, Відповідач був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив наступне.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 03 вересня 2007 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ (а. с. 10).

Згідно наказу Головного управління МВС України у Луганській області №399 о/с від 06 листопада 2015 року звільнений з органів внутрішніх справ у запас ЗС України, у званні старшого сержанта міліції (а. с. 4).

Відповідно до довідки №6/2-11 л.к від 06.01.2017, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Луганській області, ОСОБА_1 наказом Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 07.06.2015 № 158 був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення, з 19.07.2014 та наказом АТЦ при СБУ від 17.11.2015 № 321 Позивача з 07.11.2015 виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення (а. с. 23).

Згідно довідки від 18.06.2015 № ВДЗ/5749/А, в період з 19.07.2014 по 06.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а. с. 5).

Згідно інформації, зазначеній в довідці від 16.01.2017 № 11, виданої ліквідаційною комісією Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області, позивачу нараховано грошове забезпечення з урахуванням індексаційних виплат та нічних за липень 2014 року - 2 200,66 грн, за серпень 2014 року - 4 500,09 грн (1500,00 грн - матеріальна допомога), за вересень 2014 року - 2 600,40 грн., за жовтень 2014 року - 5 000,78 грн, за листопад 2014 року - 4100,17 грн, за грудень 2014 року - 6800,73 грн (2500,00 грн - матеріальна допомога) (а. с. 24).

Грошове забезпечення позивачу за вказані місяці сплачено, однак не сплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Відповідно до довідки від 29.11.2016 № 5497/111/39-2016 позивач у спірний період стягнення винагороди, а саме липень - грудень 2014 року перебував у відпустці з 29.07.2014 по 28.08.2014, на лікарняному не перебував(а. с. 9).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (далі Постанова № 158) військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям) льотного, льотно -підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Пунктом 3 наказу МВС України від 13.12.2007 № 49 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 наказу від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України" винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Виходячи зі змісту пункту 2 Постанови № 158 винагорода повинна нараховуватись в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Враховуючи, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 19.07.2014, а тому винагорода позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна була сплачуватись саме з вказаного періоду.

Суд, критично оцінює посилання відповідача у запереченнях на видання наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 по закінченню бюджетного періоду, чим позбавлено Відповідача у справі виплатити кошти за участь в АТО за спірний період.

Згідно частини першої, другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи Кечко проти України Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 Бурдов проти Росії).

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Позивачем виконаний розрахунок позовних вимог з урахуванням розміру грошового забезпечення з сумою індексації та доплати за службу в нічний час (а. с. 12).

Щодо нарахування та виплати винагороди за період липень - грудень 2014 року з урахуванням індексації, доплати за службу в нічний час, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв'язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають.

Винагорода за участь в антитерористичній операції не носить постійний характер, не входить до складу грошового забезпечення, відповідно не підлягає індексації, тому сума індексації не може враховуватися при нарахуванні винагороди за участь в антитерористичній операції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " та п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ входить доплата за службу в нічний час.

Таким чином, оскільки інформацією, зазначеною в довідці ГУМВС України у Луганській області від 18.06.2015 № ВДЗ/5749/А, підтверджується право позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої Постановою № 158, проте зазначена винагорода за період липень-грудень 2014 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалася, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з грошового забезпечення позивача та додаткових доплат за службу в нічний час.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у загальному розмірі 17 659,70 грн, у тому числі: за липень 2014 року - 967,70 грн (3000,00 : 31 добу = 96,77 грн x 10 діб = 967,70 грн), за серпень 2014 року - 290,32 грн (3000,00 грн : 31 добу = 96,77 x 3 = 290,31 грн), за вересень 2014 року - 3 000,00 грн, за жовтень 2014 року - 5 000,78 грн, за листопад 2014 року - 4100,17 грн, за грудень 2014 року - 4 300,73 грн.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання про судові витрати не вирішується у зв'язку з їх відсутністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити частково.

Стягнути з Міловського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 92500, Луганська область, Міловський район, смт Мілове, пров. Партизанський, 3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у загальному розмірі 17 659,70 грн (сімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять гривень 70 коп), в тому числі: за липень 2014 року - 967,70 грн (дев'ятсот шістдесят сім гривень 70 коп), за серпень 2014 року - 290,32 грн (двісті дев'яносто гривень 32 коп), за вересень 2014 року - 3 000,00 грн (три тисячі гривень), за жовтень 2014 року - 5 000,78 грн (п'ять тисяч гривень 78 коп), за листопад 2014 року - 4100,17 грн (чотири тисячі сто гривень 17 коп), за грудень 2014 року - 4 300,73 грн (чотири тисячі триста гривень 73 коп), з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.І. Ковальова