Справа № 640/14493/16-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 р. Справа № 640/14493/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова лейтенанта поліції Плотнікова Кирила Володимировича на постанову Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2016р. по справі № 640/14493/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора патрульної поліції 6-ї роти з-го батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова лейтенанта поліції Плотнікова Кирила Володимировича

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону управління патрульної поліції м. Харкова лейтенанта поліції Плотнікова Кирила Володимировича, в якому просив скасувати постанову відповідача серії АР № 094762 від 12.09.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову серії АР № 094762 від 12.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу у сумі 425,00 (двісті п'ятдесят п'ять) грн.

Відповідач, не погоджуючись з постановою суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення АР № 094762 від 12.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.09.2016 року інспектором патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону управління патрульної поліції м. Харкова лейтенантом поліції Плотніковим К. В. складено постанову серії АР № 094762 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення вимог п. 11.8 Правил дорожнього руху.

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 12.09.2016 року о 16.15 год., керуючи автомобілем Skoda SuperB, по вул. Полтавський Шлях, 56, здійснив рух по трамвайним коліям попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.18 «Рух по смугах», чим порушив п. 11.8 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. (а.с. 7-8).

Не погоджуючись з діями та постановою відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії АР № 094762 по справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об'їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об'їзду, без виїзду на трамвайну колію. На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16-5.19. Поворот ліворуч або розворот повинні виконуватися з трамвайної колії попутного напрямку, розташованої на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, якщо інший порядок руху не передбачено дорожніми знаками 5.16, 5.18 або розміткою 1.18. В усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом розглядом встановлено, що позивач, керуючи автомобілем Skoda SuperB, по вул. Полтавський Шлях, 56, здійснив рух по трамвайним коліям попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.18 «Рух по смугах», чим порушив п. 11.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

В позовній заяві та поясненнях в судовому засіданні позивач пояснив, що здійснив рух керованим ним транспорним засобом по травмайних коліях по вул. Полтавський шлях та перехресті в районі буд.№ 56 при наявності дорожнього знаку 5.18 тому, що рухався в колоні автомобілів і не мав змоги до маневру.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується постановою про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора поліції, який знаходиться у матеріалах справи (а.с. 14).

Висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення в зв"язку з неможливістю перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського судова колегія вважає необгрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази неможливості вчинити такий перегляд.

Відповідно до ст.268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право : знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що справа про адміністративне правопорушення розглянута повноваженою особою, в присутності позивача, з'ясовано обставини справи, роз'яснені права та вислухані пояснення позивача, в яких він визнав вину у вчинені правопорушення, постанова про притягнення його адміністративної відповідальності вручена позивачу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що наданими суду доказами підтверджено факт порушення позивачем п. 11.8 ПДР України, а отже правомірність дій та рішення відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, з огляду на що постанова від 12.09.2016р. є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що постанова Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року по справі № 640/14493/16-а прийнята з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції 6-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Харкова лейтенанта поліції Плотнікова Кирила Володимировича задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2016р. по справі № 640/14493/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення АР № 094762 від 12.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 16.01.2017 р.