Справа № 816/591/16
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 р.Справа № 816/591/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

представник відповідача Ковальчук Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2016р. по справі № 816/591/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз"

до Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби», в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 14.04.2016 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску у розмірі 8367,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "Євростандарт-Автогаз" своєчасно та у повному обсязі сплатило єдиний соціальний внесок за грудень 2015 року, а тому спірне рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату підприємством єдиного соціального внеску вважає протиправним.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях посилався на те, що єдиний соціальний внесок за грудень 2015 року у розмірі 41421,51 грн до бюджету зараховано 22.01.2016, тобто з пропуском законодавчо визначеного строку його сплати, а відтак, спірне рішення вважає правомірним та обґрунтованим.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-Автогаз" задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 129 Конституції України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449, п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України, ст.ст. 7, 9, 69, 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Також просив розглянути справу без участі їх представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 14.04.2016 № до ТОВ "Євростандарт-Автогаз" застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску у розмірі 8284,30 грн та нараховано пеню у розмірі 82,84 грн /а.с. 8/.

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, ТОВ "Євростандарт-Автогаз" звернулось до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з рахунку ТОВ "Євростандарт-Автогаз" кошти в рахунок сплати єдиного соціального внеску відраховані своєчасно та у повному обсязі, недоїмка зі сплати ЄСВ за грудень 2015 року у позивача відсутня, а відтак, оскаржуване рішення є незаконним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 названого Закону, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини другої статті 6 згаданого Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частини п'ятої статті 9 означеного Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

А відповідно до частин сьомої, восьмої цієї ж статті, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Судом встановлено, що позивач є платником єдиного соціального внеску та у 2015 році перебував на обліку в ДПІ у м. Полтаві.

13.01.2016 позивачем до контролюючого органу подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за грудень 2015 року, у якому самостійно розраховано суму єдиного соціального внеску за звітний період у загальному розмірі 77498,21 грн /а.с. 85-89/.

Сплата позивачем єдиного соціального внеску за грудень 2015 року проведена наступним чином.

За змістом оборотно-сальдової відомості по рахунку 651 за 15.12.2015 /а.с. 95/ на вказану дату у позивача обліковувалась переплата єдиного соціального внеску у розмірі 15847,48 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Згідно п. 13 ст. 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, платіжним дорученням від 21.12.2015 №683 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1632 суму єдиного соціального внеску за грудень 2015 року у розмірі 20219,22 грн /а.с. 96/.

Платіжним дорученням від 06.01.2016 №721 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1632 решту суми єдиного соціального внеску за грудень 2015 року у розмірі 41578,67 грн /а.с. 97/.

При цьому позивач виходив з положень абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до якого платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

З урахуванням наведеного, станом на 06.01.2016 позивач виконав зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску, що у повній мірі покриває розмір зобов'язання ТОВ "Євростандарт-Автогаз" зі сплати єдиного соціального внеску за грудень 2015 року у розмірі 77498,21 грн.

Згідно з пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Залученими до матеріалів справи платіжними дорученнями від 21.12.2015 №683 та від 06.01.2016 №721 /а.с. 96, 97/ підтверджено, що кошти в рахунок сплати єдиного соціального внеску за грудень 2015 року з рахунку ТОВ "Євростандарт-Автогаз" списані 21.12.2015 та 06.01.2016 відповідно і перераховані на розрахунковий рахунок 1632.

За таких обставин, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач своєчасно та у повній мірі сплатив єдиний соціальний внесок за грудень 2015 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням ДФС України від 08.12.2015 №26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП змінено основне місце обліку великого платника податків ТОВ "Євростандарт-Автогаз" шляхом переведення його на облік до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників /а.с. 13/.

Як підтверджено наданою відповідачем карткою про ідентифікаційні дані ТОВ "Євростандарт-Автогаз" /а.с. 114-115/, позивача взято на облік у Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників з 01.01.2016.

Разом з цим, відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав відомостей про повідомлення позивача щодо зміни місця його основного обліку як великого платника податків.

А тому, сплата єдиного соціального внеску за грудень 2015 року позивачем здійснена на рахунки, що раніше були встановлені для сплати ЄСВ, що призвело до невідображення факту сплати у інтегрованій картці платника, що ведеться у Центральному офісі з обслуговування великих платників.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, зважаючи на вищевикладені фактичні обставини справи та наведені норми Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", правомірно вказав на те, що дана обставина не є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, оскільки з рахунку ТОВ "Євростандарт-Автогаз" кошти в рахунок сплати єдиного соціального внеску відраховані своєчасно та у повному обсязі, недоїмка зі сплати ЄСВ за грудень 2015 року у позивача відсутня.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що єдиний соціальний внесок за грудень 2015 року у розмірі 41421,51 грн. до бюджету зараховано 22.01.2016, тобто з пропуском законодавчо визначеного строку його сплати є такими, що спростовано матеріалами справи та зібраними по справі доказами.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року по справі № 816/591/16 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2016р. по справі № 816/591/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2017 р.