Справа № 808/2733/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року о/об 16 год. 48 хв.Справа № 808/2733/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області № 150598-13 від 23 червня 2016 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідно до податкового повідомлення-рішення № 150598-13 від 23 червня 2016 року позивачу була визначена сума податкового зобов'язання за платежем - податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичною особою, яка є власником нерухомого майна. Позивач вказує, що відповідно до штемпелю поштового відділення на конверті, в якому містилося оскаржуване податкове повідомлення-рішення, таке поштове відправлення на адресу позивача надіслано 28 липня 2016 року, тобто після закінчення строку, передбаченого підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, 11 листопада 2016 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, 15 листопада 2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення, у яких зазначено, що Мелітопольською ОДПІ не було порушено право позивача на самостійну сплату податкового зобов'язання, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення податкове повідомлення-рішення № 150598-13 від 23 червня 2016 року отримане позивачем 30 липня 2016 року. Отже строк сплати такого податкового зобов'язання до 30 вересня 2016 року.

15 листопада 2016 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись приписами статей 33, 35, 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

23 червня 2016 року Мелітопольською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №150598-13, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості" за 2015 рік у розмірі 8482,15 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслане на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 28 липня 2016 року.

Позивач не погоджуючись з такими діями податкового органу звернувся з цим позовом до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За правилами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як встановлено судом, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем 23 червня 2016 року, та отримане позивачем 30 липня 2016 року.

За приписами підпункту «а» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу, що позивачем не оспорюються підстави та правомірність нарахування грошового зобов'язання у податковому повідомленні-рішенні №150598-13 від 23 червня 2016 року, а порушення строку направлення рішення не є підставою для визнання його протиправним та скасування, оскільки спірне рішення винесено в строк до 1 липня 2016 року.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено прав позивача та обов'язку позивача щодо самостійної сплати податкового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні №150598-13 від 23 червня 2016 року. Відповідно до вищезазначених норм Податкового кодексу України строк сплати такого зобов'язання протягом 60 днів, який починається з дня отримання спірного податкового повідомлення-рішення, тобто з 30 липня 2016 року, і закінчується 30 вересня 2016 року.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача аналізуються судом на предмет їх правомірності та відповідності вимогам чинного законодавства України станом на момент вчинення цих дій та обсягу доказів та інших фактичних обставин, які існували на цей момент.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №150598-13 від 23 червня 2016 року, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, отже такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 158 - 163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов