Справа № 205/9112/16-а
Суддя: Скрипник К. О.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/9112/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

07 грудня 2016 року позивач звернулася з позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії

В позові позивач зазначила, що вона 08.11.2016 року звернулася до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з документами необхідними для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Однак їй було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років за відсутності стажу, необхідного для призначення цього виду пенсії. При цьому в листі зазначено, що згідно з наданими документами, вислуга років позивача на момент звернення за призначенням пенсії складає 14 років 2 місяці 14 днів (період з 18.07.2002 р. по 30.09.2016 р.) при загальному страховому стажі 26 років 5 місяців 1 день. Крім того, у вказаному листі зазначено, що згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тобто, починаючи з 1 червня 2015 року, органами пенсійного фонду не призначаються пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Позивач вважає відмову неправомірною. Наказом прокурора Дніпропетровської області № 279 від 23.05.1994 року, з 23 травня 1994 року позивач прийнята на посаду в органи прокуратури Дніпропетровської області на посаду друкарки 1 категорії. У подальшому з 15 травня 1996 року наказом прокурора Дніпропетровської області № 329 від 15.05.1996 року позивача переведено на посаду інспектора відділу роботи з кадрами прокуратури області. Згідно з копією додатку до диплому про вищу освіту НР № 21180509, 01 вересня 1997 року позивач вступила до Дніпропетровського національного університету на заочну форму навчання, напрям спеціальності «Правознавство». Наказом прокурора Дніпропетровської області № 767 від 29.08.1997 року з 2 вересня 1997 року призначена на посаду старшого інспектора відділу роботи з кадрами прокуратури області. Наказом прокурора Дніпропетровської області № 895 від 17.07.2002 року з 18 липня 2002 року призначена по переведенню помічником прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська. У період з 18 липня 2002 року по теперішній час працює на прокурорських посадах. Позивач просила визнати протиправним та скасувати рішення Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську зарахувати до двадцятирічного стажу, який дає право на пенсію за вислугу років період роботи на посадах державного службовця з 15.05.1996 року по 17.07.2002 року; зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, а саме з 08.11.2016 року та виплачувати пенсію за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, вказаної у довідці, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 08.11.2016 року № 18-34вих16.

Відповідач - Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську направили до судусвоє письмове заперечення, згідно якого позовну заяву не визнали та просили відмовити в її задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначили, що ОСОБА_1 08.11.2016 року звернулася з особистою заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до наданих позивачем документів до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, можливо зарахувати 14 років 2 місяці 14 днів (період з 18.07.2002 р. по 30.09.2016 р.) при загальному страховому стажі 26 років 5 місяців 1 день. Згідно з п.5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У звязку з чим позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», за відсутністю необхідного стажу для призначення даного виду пенсії.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 08 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

15 листопада 2016 року Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровську відмовило позивачу у призначенні пенсії з посиланням на те, що у ОСОБА_1необхідний для призначення пенсії за вислугу років стаж роботи на посадах прокурорів становить 14 років 2 місяці 14 днів при загальному страховому стажі 26 років 5 місяців 1 день, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній з 01.01.2015р.) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року 23 роки, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Також, відповідач повідомив позивача, що згідно Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, № 1789-XII, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Таким чином, відповідачем вірно зазначено, що у позивача на день звернення відсутній необхідний стаж для призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії 08 листопада 2016 року, тобто, після скасування норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На дату розгляду відповідачем звернення позивача про призначення їй пенсії, згідно Закону України «Про прокуратуру» положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII не були визнані не конституційними та є чинними.

Частиною 6 статті 50-1 вказаного Закону встановлено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22).

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років його стаж становить 14 років 2 місяці 14 днів.

Отже з урахуванням того, що у позивача недостатньо трудового стажу на день звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Тому, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України та ЗУ «Про судовий збір», оскільки а задоволенні адміністративного позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.19, ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення»,Законом України «Про прокуратуру»(зі змінами), ст.ст. . 2, 6 - 14, 17, 18, 158-163, 167,183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Ленінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.О.Скрипник