Справа № 164/1336/16-а, п/с 2-а/164/41/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо повернення судового збору

16 січня 2017 р.№ 876/6032/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2016 року у справі №164/1336/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправною відмови в наданні разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2016 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області (далі - Управління), просила визнати відмову Управління у виплаті разової грошової допомоги до 05.05.2016 в повному розмірі неправомірною, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу разової грошової допомоги як члену сім'ї загиблого, померлого ветерана війни, відповідно до ч.1 ст.10, ч.5 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплаченої суми.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 18.07.2016, прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2016 апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області задоволено, постанову Маневицького районного суду волинської області від 18 липня 2016 року у справі №164/1336/16-а скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

01.12.2016 Управлінням соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області подано заяву про повернення сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору, відповідно до платіжного доручення №6 від 29.08.2016.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду заяви, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про повернення сплаченого судового збору за подану апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги (далі - Закон №3674-VI)

У частині 1 статті 7 Закону №3674-VI наведено вичерпний перелік випадків, у яких сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду. Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

У разі виникнення підстав для повернення судового збору таке повернення здійснюється відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 03.09.2013 № 787, на який покликається Управління у поданій заяві.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за загальним змістом частини першої статті 7 Закону №3674-VI судовий збір повертається у випадку, коли це не пов'язано з розглядом апеляційної скарги: розгляд справи в апеляційному порядку в межах поданої апеляції по суті, з оцінкою обставин справи та поданих сторонами доказів.

Так, 10.10.2016 судом апеляційної інстанції згідно поданої Управлінням апеляційної скарги переглянуто судове рішення суду першої інстанції та у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, а також не відповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Тобто, апеляційна скарга розглянута апеляційним судом по суті.

Таким чином, відсутні підстави передбачені частиною першої статті 7 Закону №3674-VI для повернення сплаченої суми судового збору, сплаченого Управлінням за подання апеляційної скарги на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2016 року у справі №164/1336/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправною відмови в наданні разової грошової допомоги.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що повернення судового збору та розподіл судових витрат не є тотожні поняття. Розподіл судових втрат регулюється статтями 94-96 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, що пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє зробити висновок, що загальне правило розподілу витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому відповідачу - суб'єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб'єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

В матеріалах справи міститься оригінал квитанцій про сплату заявником судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який просить повернути згідно поданої заяви від 01.12.2016р. Інших витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз апелянтом не здійснювалось та документально не підтверджено.

Вказане зазначено й у мотивувальній частині постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2016 у даній справі.

Підсумовуючи вказане, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав як для повернення судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги, так й для розподілу судових витрат, а тому у задоволені клопотання Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області слід відмовити із вищевикладених підстав та мотивів.

Керуючись ст.ст.160, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про повернення судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2016 року у справі №164/1336/16-а - відмовити.

Ухвала набирає законної через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 17.01.2017р.