Справа № 804/1869/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2017 рокусправа № 804/1869/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 року у справі № 804/1869/16 за позовом ОСОБА_3 до Заводського районного відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Заводського районного відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати постанову державного виконавця Шматок П.Т. АА №081811 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2003 року, затверджену 06.02.2003 року начальником ВДВС Заводського районного управління юстиції ОСОБА_6, якою накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, як на майно ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майно, яке належить ОСОБА_4;

- визнати протиправним та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Заводського районного управління юстиції про проведення оцінки ? частки квартири 28, яка розташована за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Димитрова, буд.16;

- визнати протиправним та скасувати постанову державного виконавця ВДВМ Заводського районного управління юстиції ОСОБА_7 про передачу стягувану ОСОБА_5 ? частки квартири 28, яка розташована за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Димитрова, буд.16, у звязку з тим, що торги не відбулись;

- визнати протиправним та скасувати акт прийому-передачі державного виконавця ВДВС Заводського районного управління юстиції ОСОБА_7 від 27.07.2005 року жилої ? частини 3-х кімнатної квартири по вул. Димитрова, 16-28, м. Дніпродзержинськ, у звязку з тим, що прилюдні торги не відбулися, затвердженого 27.07.2005 року начальником Заводського ВДВМ Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_8;

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення державних виконавців Заводського районного відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-1139 від 11.05.2002 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми збитків у розмірі 7631, 15 грн., а саме: постанову державного виконавця Шматок П.Т. АА №081811 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2003 року, затверджену 06.02.2003 року начальником ВДВС Заводського районного управління юстиції ОСОБА_9, якою накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, як на майно ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яке належить ОСОБА_4; акт прийому передачі державного виконавця ВДВС Заводського районного управління юстиції ОСОБА_7 від 27.07.2005 жилої 1/2 частини 3-х кімнатної квартири по вул. Димитрова 16-28, м. Дніпродзержинськ стягувачу, в звязку з тим, що прилюдні торги не відбулися, затвердженого 27.07.2005 року начальником Заводського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_8.

Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до ст.. 195 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивачем не оскаржується постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в частині задоволених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні в Заводському районному відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області перебував виконавчий лист № 2-1139, виданий 11.05.2002 року Заводським районнім судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми збитків в розмірі 7631,15 грн.

З метою здійснення виконавчих дій, Відповідачем були прийняті постанова АА №081811 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2003, затверджена 06.02.2003 року начальником ВДВС Заводського районного управління юстиції ОСОБА_9, якою накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, як на майно ОСОБА_4 та заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яке належить ОСОБА_4 та складено акт прийому передачі державного виконавця ВДВС Заводського районного управління юстиції ОСОБА_7 від 27.07.2005 року жилої 1/2 частини 3-х кімнатної квартири по вул. Димитрова 16-28, м. Дніпродзержинськ стягувачу, в звязку з тим, що прилюдні торги не відбулися, затвердженого 27.07.2005 начальником Заводського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_8.

При цьому, квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видано відділом обліку та розподілу житлової площі Дніпродзержинської міської ради 09.12.1996, зареєстрованого в Дніпродзержинськом бюро технічної інвентаризації.

Не погодившись з вказаними виконавчими діями Відповідача, Позивач оскаржив їх до суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Вказане рішення суду було оскаржене в апеляційному порядку.

Так, 15 лютого 2016 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом було розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 у справі №804/14438/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Заводського районного відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, та прийнято постанову, яка набрала законної сили та якою визнано протиправними дії Заводського районного відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області з накладення арешту, проведення оцінки, передачі на реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів, передачі стягувачу ОСОБА_5 частини квартири АДРЕСА_4 при здійсненні виконавчих дій з виконання виконавчого листа №2-1139 від 11.05.2002, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми збитків у розмірі 7631, 15 грн.

З огляду на викладені обставини, Позивач дійшов висновку щодо протиправності прийнятих Відповідачем рішень, у звязку з чим звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, позовні вимоги відповідають вимогам чинного законодавства та є обґрунтованими, що свідчить про необхідність їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про виконавче провадження, (в редакції, чинній на час проведення арешту майна) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ст. 56 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Приписами ст.57 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час проведення арешту майна та складання акту про передачу майна стягувачу) визначено, що оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за регульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

Для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зверненню стягнення на майно боржника передує здійснення державним виконавцем дій по зверненню стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Як свідчать встановлені обставини справи, Відповідачем не було надано жодних доказів та пояснень, які б обґрунтовували факт відсутності у боржника ОСОБА_4 грошових коштів задля задоволення вимог стягувача, або наявності іншого майна, на яке можливо було звернути стягнення за виконавчим листом.

Також, перевіркою книг вхідної кореспонденції та алфавітного показника виконавчих документів, книг обліку виконавчих документів переданих державним виконавцем встановлено, що виконавчий лист № 2-1139 від 11.05.2002 року, виданий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 шкоди у сумі 7631,00 грн. знаходився у відділі на виконанні. Виконавче провадження було завершено та передано до архіву на зберігання.

Однак, Відповідач зазначив, що надати більше детальну та повну інформацію у відповідача немає можливості, оскільки виконавчі провадження, які було завершено до 2012 року включно, були знищені на підставі п. 3.19 Інструкції № 470 з діловодства в органах державної виконавчої служби, згідно якої строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати завершення виконавчого провадження, які після закінчення зберігання підлягають знищенню.

Окрім того, як встановлено судом, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 року по справі №804/14438/15 було визнано протиправними дії Заводського районного відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області з накладення арешту, проведення оцінки, передачі на реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів, передачі стягувачу ОСОБА_5 частини квартири АДРЕСА_4 при здійсненні виконавчих дій з виконання виконавчого листа №2-1139 від 11.05.2002, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми збитків у розмірі 7631, 15 грн.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Що стосується посилань апелянта на те, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2016 року не було скасовано право власності ОСОБА_5 на ? частину квартири АДРЕСА_5, визначене заочним рішенням від 13.05.2009 року, що на думку Відповідача свідчить про відсутність факту визнання судом дій по переоформлення права власності незаконним, то суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.09.2015 року в справі № 22-ц/774/7977/15 скасовано заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.05.2009 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_6 було відмовлено.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 позбавлена права на оскарження дій державного виконавця по даній справі, з огляду на те, що вона не є стороною виконавчого провадження, оскільки особа, яка не є учасником виконавчого провадження, або особою, яка залучається до проведення виконавчих дій, в силу приписів ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 6 КАС України не позбавлена права на звернення до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, якщо вважає, що такими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушені її права.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2016 року у справі № 804/1869/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко