Справа № 806/1476/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"12" січня 2017 р. Справа № 806/1476/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" листопада 2016 р. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" до Державної служби геології та надр України про скасування пунктів № № 1-4, викладених у приписі від 20.07.2016 р. №878-14/06 ,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2016 року Приватне акціонерне товариство "Транснаціональна корпорація "Граніт" звернулося з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України про скасування пунктів № № 1-4, викладених у приписі від 20.07.2016 р. № 878-14/06.

Ухвалою суду від 20.09.2016 року проведено заміну належного Відповідача по даній справі на Державну службу геології та надр України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України № 878-14/06 від 20.07.2016 року в частині викладених пунктів порушень за №№ 1-4.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Державна служба геології та надр України звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо підстав та порядку проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр регулюються правовими нормами Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 р. № 1294 (надалі - Порядок № 1294, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Як зазначено в п.2,5 цього Порядку № 1294 державний геологічний контроль здійснюється Держгеонадрами та її територіальними органами. Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

Судом встановлено, що відповідно до плану проведення перевірок надрокористувачів у 3-му кварталі 2016 року уповноваженими особами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України була проведена перевірка дотримання Приватним акціонерним товариством "Транснаціональна корпорація "Граніт" вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища (акт перевірки від 20.07.2016 року) (а.с.10-20).

За результатами вказаної перевірки Позивачу був внесений оскаржуваний припис від 20.07.2016 р. № 878-14/06 (надалі - Припис) щодо усунення в строк до 22.08.2016 року виявлених порушень вимог законодавства у сфері надрокористування (а.с.8-9).

Правомірність призначення та проведення вказаної перевірки Позивачем не оскаржується.

Сторонами визнається, що відповідно до вимог п.16 Порядку № 1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис, який може бути оскаржений до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно щодо правомірності вимог Відповідача, які зазначені пунктах 1-4 вказаного припису.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що припис Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України № 878-14/06 від 20.07.2016 року в частині викладених пунктів порушень за №№ 1-4 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, винесений без врахування всіх обставин, що мали місце для його прийняття, упереджено, а тому в цій частині є протиправний та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Щодо порушення 1 вказаного у Приписі, зазначено, що позивачем "не відкореговано технічний проект освоєння надр відповідно до Протоколу ДЗК від 27.10.2015 року № 3443", чим порушено вимоги ст.ст.51,53 Кодексу України про надра, ст.ст.13-15 Закону України "Про екологічну експертизу", положення постанов КМ України № 554 від 27.07.1995 р. та №1099 від 03.10.1997 р.

З матеріалів справи слідує, що вказаний Протокол ДЗК від 27.10.2015 року № 3443 затверджений 12.02.2016 року Державною комісією України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України (а.с.36-45). Разом з тим, вказаний Протокол не містить жодних вимог щодо необхідності певного корегування технічного проекту освоєння Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища.

Зазначені Відповідачем в п.1 Припису правові норми статей 51 і 53 Кодексу України про надра не містять жодних вимог (підстав, порядку) щодо корегування технічного проекту освоєння надр. Вказані правові норми регулюють інші правовідносини.

Правові норми ст.ст.13-15 Закону України "Про екологічну експертизу" від 9 лютого 1995 року № 45/95-ВР взагалі регулюють відносини щодо форм екологічної експертизи та їх об'єктів та не містять жодних вимог (підстав, порядку) щодо корегування технічного проекту освоєння надр.

Постановою КМ України № 554 від 27.07.1995 р. лише затверджено розроблений Міністерством охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки і Міністерством охорони здоров'я перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, для яких здійснення державної експертизи є обов'язковим. Більш того, вказана постанова КМ України № 554 від 27.07.1995 р. втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року N 808.

Постановою КМ України № 1099 від 03.10.1997 р. лише затверджено Методику визначення загального розрахункового обсягу видобутку корисних копалин та не передбачено жодних правових механізмів розроблення чи корегування технічного проекту освоєння надр.

Суду не надано стороною відповідача жодного правового обґрунтування зазначеної в п.1 Припису вимоги щодо обов'язковості корегування технічного проекту освоєння надр.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність п.1 Припису.

Щодо порушення вказаного у п.2 Припису, зазначено, що позивачем "не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 4076 від 18.10.2006 року у зв'язку з виявленням під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів, а саме переоцінки запасів корисних копалин Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища згідно з Протоколом ДЗК від 27.10.2015 року № 3443".

Колегія суддів зазначає, що за приписами підпункту 4 пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615, виявлення нових даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів є підставою для внесення змін до спеціального дозволу.

Разом з тим, в розумінні вимог п.1 цього Порядку видача спеціальних дозволів, продовження строку їх дії, переоформлення, видачі дубліката, тощо не відноситься до повноважень надрокористувачів, а є повноваженнями самого Відповідача.

З матеріалів справи слідує, що Позивачем 18.02.2016 року на адресу Відповідача направлено заяву про внесення таких змін до спеціального дозволу та долучено відповідні додатки (а.с.46). Відповідно до вимог п.18 зазначеного Порядку вказана заява Позивача підлягала розгляду протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви про переоформлення дозволу (внесення змін до нього).

Всупереч вказаними вимогам Відповідачем станом на день проведення перевірки та винесення оскаржуваного Припису в установленому порядку заява не була розглянута. Лише листом від 31.10.2016 року Відповідач повідомив про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу (а.с.170-171).

За приписами ч.6 ст.4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності (принцип мовчазної згоди).

Копія такої заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач направив на адресу відповідача заяву про внесення змін до спеціального дозволу та долучив відповідні додатки, а тому в його діях відсутні порушення вказані у п.2 Припису.

Щодо порушення вказаного у п.3 Припису, зазначено, що Позивачем "не переоформлено Акт про надання гірничого відводу № 297 від 24.05.2007 року Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища у зв'язку із невідповідністю площі, яка зазначена в спеціальному дозволі на користування надрами № 4076 від 18.10.2006 року.

Судом встановлено, що в спеціальному дозволі на користування надрами Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища № 4076 від 18.10.2006 року зазначена площа земельної ділянки в розмірі 37,8 га, а в Акті про надання гірничого відводу № 297 від 24.05.2007 року розмір площі - 32,48 га.

Приписами п.12 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 59 гірничий відвід на розробку родовищ корисних копалин надається з урахуванням меж об'єкта надрокористування, визначених у спеціальному дозволі на користування надрами, та з дотриманням вимог пункту 18 цього Положення.

Акт про надання гірничого відводу № 297 видавався Житомирською обласною радою 24.05.2007 року на підставі спеціального дозволу на користування надрами Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища № 4076 від 18.10.2006 року (а.с.34). Така невідповідність щодо площ зумовлена діями не Позивача, а відповідних суб'єктів владних повноважень, що видавали вказаний гірничий відвід, за дії яких позивач не може нести відповідальність.

Більш того, відповідно до вимог п.9 вказаного Положення законодавець передбачає лише дві підстави для переоформлення наданого гірничого відводу - зміна користувача надр або його реорганізація, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність п.3 Припису.

Щодо порушення вказаного у п.4 Припису зазначено, що Позивачем "не переоформлено Акт про надання гірничого відводу № 297 від 24.05.2007 року Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища у зв'язку із зміною найменування юридичної особи із Відкритого акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство "Транснаціональна корпорація "Граніт", що призвело до порушення п.9 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 59.

Колегія суддів зазначає, що за приписами п.9 вказаного Положення законодавець передбачає лише дві підстави для переоформлення наданого гірничого відводу - зміна користувача надр або його реорганізація. В розумінні вказаних вимог Положення зміна лише в назві надрокористувача без відсутності жодних доказів проведення реорганізації не може слугувати підставою для переоформлення такого гірничого відводу.

Суду не надано доказів щодо певної реорганізації Позивача як надрокорстувача, не зазначено коли мала місце така реорганізація та не зазначено в чому вона проявилася.

Відповідно до Закону України "Про господарські товариства" акціонерні товариства поділялися на два види, відкриті та закриті, скорочено ВАТи і ЗАТи, традиційно ці скорочення набрали загального розповсюдження і використовуються при зазначенні скороченого найменування відкритих та закритих акціонерних товариств.

У зв'язку з набранням чинності з 29 квітня 2009 р. Законом України від 17.09.2008 р. № 514-VI "Про акціонерні товариства" акціонерні товариства поділяються за типом на публічні та приватні.

Відповідачем не враховано, що згідно з пунктом 5 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 514-VI статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягали приведенню у відповідність, в тому числі щодо типу (публічні і приватні замість відкритих і закритих) із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

В розумінні вимог частини другої статті 5 Закону № 514-VI зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Всі приватні та публічні акціонерні товариства згідно чинної Класифікації організаційно-правових форм господарювання (КОПФГ) класифікуються за кодом 230 "Акціонерне товариство".

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що припис Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України № 878-14/06 від 20.07.2016року в частині викладених пунктів порушень за №№ 1-4 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, винесений без врахування всіх обставин, що мали місце для його прийняття, упереджено, а тому в цій частині є протиправний та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних пунктів № № 1-4, викладених у приписі від 20.07.2016 р. № 878-14/06 не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державна служба геології та надр України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне акціонерне товариство "Транснаціональна корпорація "Граніт" вул.Броварська,40,с.Щорсівка,Коростенський район, Житомирська область,11570

3- відповідачу/відповідачам: Державна служба геології та надр України вул.Ежена Потьє,16,м.Київ,03680

4-третій особі: - ,