Справа № 822/791/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/791/16
У Х В А Л А

про відмову у роз'ясненні судового рішення

11 січня 2017 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівДанилюк У.Т. Божук Д.А. Салюка П.І.
при секретарі за участі:Мазій І.В. представників заявника та позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Головного управління ДФС у Хмельницькій області про роз'яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.06.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016, адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області, викладене у висновку від 06.11.2015 р., щодо призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції, нарахованого згідно Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. №707.

Зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області та Державну фіскальну службу України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, у зв'язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків, що призвело до встановлення II групи інвалідності у відповідності до вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" на час виникнення спірних правовідносин, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

28.12.2016 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області подано до суду заяву про роз'яснення судового рішення, а саме - яким чином відповідачами має бути зроблений перерахунок та виплата ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, зокрема з врахуванням ступеня втрати працездатності, чи без такого.

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно вимог ст. 23 Закону України "Про міліцію" одноразова грошова допомога виплачується у разі настання інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності. ОСОБА_5 02.11.2015 встановлена 2 група інвалідності із втратою працездатності - 70 %.

Для заявника є незрозумілим, чи перерахунок має бути здійснений виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, що становить 275600 грн. (200х1378), чи із врахуванням ступеня втрати працездатності (70%) - 192920 грн. (200х1378х70%). Також на необхідність звернення до суду про роз'яснення рішення суду було зазначено у листі ДФС України від 19.12.2016, котрим матеріали про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 було повернуто на доопрацювання.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала.

Представник позивача в задоволенні поданої заяви просила відмовити. Зазначила, що відповідно до ступеня втрати працездатності встановлюється група інвалідності, відповідно до групи інвалідності встановлюється розмір такої виплати (згідно ст.23 Закону України "Про міліцію"). Що саме є незрозумілим, і що не описано в рішенні суду, для позивача є невідомим.

Представник Державної фіскальної служби України в судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, однак зі змісту норми слідує, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

При цьому суд зазначає, що зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства роз'ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи.

В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Також, роз'яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Проаналізувавши зміст постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.06.2016, суд вважає, що вона є чіткою за змістом і зрозумілою, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо розуміння та виконання.

Так, в мотивувальній частині постанови зазначається (стор.4 постанови) про те, що відповідачі повинні були застосувати чинний на момент звернення позивача і прийняття оскаржуваного висновку Закон України "Про міліцію" №565-XII (як правовий акт, який має вищу юридичну силу) та призначити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи.

У резолютивній частині постанови відповідачів зобов'язано здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Таким чином, постанова не містить кількох варіантів тлумачення, при цьому у разі, якщо призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, необхідно було б здійснити з врахуванням показника ступеня втрати працездатності позивача (відповідного коригування), про це було б обов'язково вказано у рішенні суду.

Суд зазначає, що фактично заявник, викладаючи свою позицію в заяві про роз'яснення судового рішення, не намагається усунути неясність або незрозумілість судового рішення, а ставить питання про роз'яснення норми законодавства, що, відповідно, не стосується суті прийнятого рішення.

Так, згідно статті 23 Закону України "Про міліцію" (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Наведена норма імперативно вказує на розмір необхідної до виплати допомоги. Зазначення у даній статті "залежно від ступеня втрати працездатності" жодним чином не впливає на визначення розміру такої допомоги від інших обставин, крім, власне, встановлення певної групи інвалідності.

Згідно Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.06.2012 за №420, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється: при І групі інвалідності - не вище 100%; при ІІ групі інвалідності - не вище 85%; при ІІІ групі інвалідності - не вище 65%.

Таким чином, у разі ймовірного застосування відсотку ступеня втрати працездатності, як про те зазначає заявник, у разі встановлення відповідним особам ІІ та ІІІ груп інвалідності вони б взагалі не претендували б на визначений законом розмір допомоги - 200-кратний та 150-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Отже, ст.23 Закону України "Про міліцію" вказує, що грошова допомога надається залежно від ступеня втрати працездатності, та в подальшому конкретизує, що розмір такої залежить саме від встановлення інвалідності певної групи.

З огляду на наведене, підстави для роз'яснення постанови Хмельницького окружного адміністративного суду в розумінні КАС України відсутні, тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1 ст. 170 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про роз'яснення судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали виготовлено 12 січня 2017 року

Головуючий суддя судді /підпис/У.Т. Данилюк Д.А. Божук П.І. Салюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк