Справа № 826/6106/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2017 року № 826/6106/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс"
доДержавної фіскальної служби України
провизнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії (щодо неприйняття податкової накладної № 4 від 29.09.2015 р.),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним неприйняття відповідачем податкової накладної № 4 від 29.09.2015 р., складеної позивачем, до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати податкову накладну прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено в реєстрації податкової накладної, оскільки її подано позивачем відповідно до норм п. 39 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, так як на момент складання податкової накладної позивач був зареєстрований платником ПДВ, отже відмова відповідача у реєстрації податкових накладних не ґрунтується на нормах законодавства.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що станом на момент реєстрації податкової накладної позивач не був зареєстрований в реєстрі платників ПДВ.

В судове засідання представник позивача не прибув, заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Враховуючи неявку представника позивача, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка або експерта, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

29.09.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс" було виписано податкову накладну №4 на суму 311 080,85 грн.

На момент виписки податкової накладної позивач був зареєстрований платником ПДВ, що сторонами не заперечується.

06.10.2015 року свідоцтво платника податку - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс" було анульовано.

05.04.2016 року позивач направив до відповідача через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 29.09.2015 року.

Відповідно до квитанції №1 від 05.04.2016 року податкову накладну було доставлено до відповідача 05.04.2016 року о 19:10:57 год., проте документ не було прийнято, оскільки, на переконання відповідача, допущено порушення вимог п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме - позивач не був платником ПДВ станом на 05.04.2016 року.

Вважаючи відмову у реєстрації податкової накладної протиправною, позивач звернувся до суду.

Дослідивши надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Відповідно до п. 184.5. Податкового кодексу України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, встановлено, що платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) виключено; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач станом на момент складання спірної податкової накладної був платником ПДВ.

Відповідно до п. 184.6 ст. 184 Податкового кодексу України, - у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Таким чином, останнім днем реєстрації позивача, як платника ПДВ є день анулювання свідоцтва платника ПДВ, тобто - 06.10.2015 року.

А отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач 29.09.2015 року мав право як на виписку податкових накладних, так і на їхню подальшу реєстрацію.

Крім того, аналогічну позицію висловив і Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалі від 24.06.2015 у справі № К/9991/70660/12 та ухвалі від 28.06.2015 у справі № К/9991/23502/12.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок).

Пунктом 9 Порядку визначено причини відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Зазначений перелік є виключним та не містить такої підстави для відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації як анулювання реєстрації платника ПДВ на момент подачі для реєстрації податкових накладних.

Враховуючи, що на момент виписки податкової накладної №2 від 29.09.2015 року позивач був зареєстрований платником ПДВ та відповідно до п.39 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України мав право на реєстрацію податкових накладних до 15 числа наступного місяця, тобто до 15.10.2015, зазначену податкову накладну оформлено відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, отже відмова у реєстрації податкової накладної і ЄРПН не ґрунтується на згадуваних нормах законодавства.

У той же час, позовна вимога позивача, якою він просить вважати прийнятою та зареєстрованою спірну податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних 05.04.2016 року не може бути задоволена, оскільки обраний спосіб захисту не передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Втім, з метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача внести в Єдиний реєстр податкових накладних відомості щодо спірної податкової накладної датою (операційним днем) та часом, кола спірна податкова накладна була подана.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені податковим органом, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс" задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №4 від 29.09.2015 року, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс" 05.04.2016 року о 19:10:57 год.

3.Зобов'язати Державну фіскальну службу України внести в Єдиний реєстр податкових накладних відомості щодо реєстрації податкової накладної №4 від 29.09.2015 року датою (операційним днем) та часом, коли така податкова накладна була подана до Державної фіскальної служби України.

4.Судові витрати у сумі 1378,00 гривень присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерум Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко