Справа № 814/2040/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2016 р. Справа № 814/2040/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
до за участю: позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: ОСОБА_2Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016р. №703-13,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №703-13 від 30.06.16, яким йому визначено грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 4491,25 гривень за 2015 рік.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він є фізичної особою-підприємцем, який займається виключно сільськогосподарською діяльністю, а саме вирощуванням зернових культур, розведенням свійської птиці та ін. Нерухомість, за якою йому нарахований податок, це будівля його ферми, в якій він займається розведенням птиці. Відповідно до п.п.266.2.2 ст.266 Податкового кодекс України передбачає, що не є об'єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки відповідно до ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - це лише юридична особа, а позивач фізична особа-підприємець. Враховуючи це, п.п.266.2.2 ст.266 на позивача не розповсюджується, а тому він не звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця з 19.10.01. Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, розведення свійської птиці, змішане сільське господарство та ін.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, 100% суми одержаного доходу протягом звітного року від видів економічної діяльності: розведення свійської птиці та допоміжна діяльність у рослинництві.

ОСОБА_1 належить на праві власності нежитлове приміщення загальною площею 1843,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене нежитлове приміщення використовується ОСОБА_1 для обслуговування свої сільськогосподарської діяльності: гаражування сільськогосподарської техніки, виробництво та зберігання кормів для тварин, зерносховище, сіносховище, утримання птиці та ін.

10.02.15 Березнегуватська селищна рада прийняла рішення №6 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради».

Відповідно до цього рішення встановлено ставку податку на нерухомість для об'єктів нежитлової нерухомості в розмірі 0,2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.15 розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 гривень, тобто ставка податку 2,436 гривень (0,2%).

На підставі цього, Баштанською ОДПІ обраховано суму податку на нерухоме майно 1843,7м (площа приміщення)Ч 2,436 гривень (ставка податку)=4491,25 гривень.

30.06.16 уповноваженою особою Баштанської ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №703-13 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянк, в сумі 4491,25 гривень за 2015 рік (арк.спр.8).

По-перше, відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. №71-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» були внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого до останнього було включено ст. 266 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.266.5.1. ст.266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо податків, визначені в ст. 12 ПК України.

Згідно ст. 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків. Відповідно до ст. 265 ПК України, однією із складових податку на майно є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У відповідності до пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, умовою застосування місцевого податку - податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в 2015 році, відповідно до пп. 12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України є офіційне оприлюднення рішення Березнегуватською селищною радою Миколаївської області в строк до 15 липня 2014 року.

В цьому ж випадку, сільрадою було видано рішення про встановлення місцевого податку лише 10.02.15, тобто значно пізніше, ніж 15.07.14, а тому за приписами пп. 12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України ці норми можуть застосовуватися не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

По-друге, відповідно до п. ж 266.2.2.ст.266 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

В судовому засіданні доведено та навіть не заперечувалось відповідачем, що в загальному обсязі реалізації 100% доходів позивача складеться від сільськогосподарської діяльності, а нежитлова нерухомість безпосередньо використовується ним у сільськогосподарській діяльності.

Посилання відповідача на п.п.14.1.235. ст.14 ПК України, відповідно до якого сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання, не приймається судом.

У п.п.14.1.235. ст.14 ПК України зокрема визначено, що це визначення сільськогосподарського товаровиробника виключно для цілей глави 1 «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» розділу XIV цього Кодексу «Спеціальні податкові режими».

Питання податку на нерухомість визначається розділом XII «Податок на майно», а тому обмеження щодо визначення сільськогосподарського товаровиробника виключно як юридичної особи, у цьому випадку не повинно застосовуватись.

Фізична особа-підприємець, яка фактично займається сільськогосподарським виробництвом, безпосередньо використовує нежитловий об'єкт у сільськогосподарській діяльності (вирощування свійської птиці, зберігання та виготовлення кормів та ін.) не може бути дискримінована у звільненні цієї нерухомості від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в порівнянні з юридичною особою.

Позов задовольнити у повному обсязі, податкове повідомлення-рішення №703-13 від 30.06.16 визнати протиправним та скасувати.

Судові витрати присудити на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (Березнегуватського відділення) № 703-13 від 30.06.2016 р.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 551,21 гривень (п'ятсот п'ятдесят одна грн. двадцять одна коп.).

4. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 13.12.16

Суддя В.В. Біоносенко