Справа № 826/11959/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Желтобрюх І.Л. та Мамчура Я.С.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06 червня 2016 року № 012-1305.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що транспортний засіб, власником якого є ОСОБА_2, належить до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві задовольнити, постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Land Rover, модель Range Rover Sport, з об'ємом двигуна 2995 куб. см., 2014 року випуску, дата реєстрації транспортного засобу - 20 березня 2014 року.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла податкове повідомлення-рішення від 06 червня 2016 року № 012-1305, яким нарахувала позивачу податкові зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік у розмірі 25000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що місцеві ради, згідно вимог ПК України, мають обов'язково встановити (відповідним рішенням місцевої ради) транспортний податок і вирішити питання (на власний розсуд), чи запроваджувати податок (і в яких розмірах) на майно, відмінне від земельної ділянки. Таке рішення має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Транспортний податок установлено в місті Києві та затверджено відповідне Положення про транспортний податок рішенням Київської міської ради від 28 січня 2015 року № 58/923 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629».

Відповідно до вказаного Положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що існує колізія між нормами Податкового кодексу України та рішенням Київської міської ради від 28 січня 2015 року № 58/923, оскільки відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Тобто, якщо керуватися Положенням про транспортний податок, транспортний засіб, власником якого є позивач, з об'ємом двигуна 2995 куб. см., не є об'єктом оподаткування транспортним податком. Разом з тим, оскаржуване рішення прийняте 06 червня 2016 року, тобто вже після внесення змін до ПК України стосовно транспортного податку, згідно з якими, об'єкт оподаткування визначається, виходячи з середньоринкової вартості транспортного засобу. Однак, матеріалами справи не підтверджується факт проведення відповідачем оцінки транспортного засобу позивача, а тому незрозуміло чим керувався відповідач (якими даними та розрахунками) при нарахуванні позивачу транспортного податку.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України у редакції, що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

У відповідності до ст. 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Положеннями пп. 12.3.2, пп. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зміни до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, які діяли у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, були внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році».

Відповідно до п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Місцеві податки і збори у м. Києві встановлені рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629.

З метою приведення вказаного рішення у відповідність із вимогами пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України Київська міська рада прийняла рішення від 11 лютого 2016 року № 103/103, яким внесла зміни у тому числі до п. 2 Положення про транспортний податок, яким визнаний об'єкт оподаткування транспортним податком.

Відповідно до п. 2 Положення про транспортний податок, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 у редакції, що діє з 19 лютого 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Таким чином, на час прийняття ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкового повідомлення-рішення від 06 червня 2016 року № 012-1305 транспортний податок у м. Києві був установлений у порядку, визначеному Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році».

Суд першої інстанції під час розгляду та вирішення даної справи не врахував зміни, що були внесені до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 та дійшов до помилкового висновку про те, що визначений у ньому об'єкт оподаткування транспортним податком не відповідає об'єкту оподаткування, визначеному у пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Перевіряючи обґрунтованість доводів ОСОБА_2 про те, що легковий автмобіль марки Land Rover, модель Range Rover Sport, з об'ємом двигуна 2995 куб. см., 2014 року випуску, дата реєстрації транспортного засобу - 20 березня 2014 року не є об'єктом оподаткування транспортним податком колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як раніше зазначалося, відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України та п. 2 Положення про транспортний податок, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629, об'єктом оподаткування транспортним податком на час виникнення спірних правовідносин були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378 грн. 00 коп.

Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податок були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. 00 коп.

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньоринкову вартість легкових автомобілів.

З метою отримання інформації про середньоринкову вартість легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover Sport, з об'ємом двигуна 2995 куб. см., 2014 року випуску, дата реєстрації транспортного засобу - 20 березня 2014 року колегія суддів зобов'язала представника ОСОБА_2 надати відомості про пробіг автомобіля.

На виконання вимоги ухвали суду від 22 грудня 2016 року представник позивача надав додаткові пояснення, у яких зазначив, що пробіг автомобіля, який перебуває у власності позивача становить понад 42000 км.

Згідно інформації, розміщеної на веб-сайті Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, вартість легкового автомобіля, що перебуває у власності позивача, становить понад 1033500 грн. 00 коп. Відтак, такий автомобіль у 2016 році належав до об'єктів оподаткування транспортним податком.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що при винесенні податкового повідомлення-рішення від 06 червня 2016 року № 012-1305 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України. Відтак, підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 та скасування вказаного рішення податкового органу - відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 18 жовтня 2016 року, та є підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві задовольнити, постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

Постанова складена у повному обсязі 17 січня 2017 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.