Справа № 554/6305/16-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.12.2016 Справа № 554/6305/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.12.2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Антонова С.В.,

секретаря Плаксюк І.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави матеріали адміністративного позову ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава ОСОБА_2, прохаючи суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №873779 від 26 липня 2016 року, винесену відповідачем, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП; закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 26.07.2016 року відповідачем було винесено постанову серії ПС2 №873779 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено на позивача штраф у розмірі 340 гривень.

В постанові вказано, що ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, 26 липня 2016 року о 22 годині 10 хвилин в м.Полтава по вул.Грушевського, 17, водій керував ВАЗ 2107, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, такою, що не відповідає вимогам закону, яка винесена з порушенням процесуального та матеріального права та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, 26.07.2016 року в темну пору доби ОСОБА_4 вийшов із підїзду будинку №65 по вул.Героїв АТО в м.Полтаві, сів у салон автомобіля ВАЗ 2107, ДНЗ 7571 ВН, який належить йому на праві приватної власності, ввімкнув всі пристрої, та переконавшись у їх справності, поїхав на ринок «Мотель», що знаходиться на вул.Грушевського в м.Полтаві. Зробивши всі необхідні покупки, останній продовжив свій рух до магазину «АТБ», що знаходиться по вул.Грушевського,17 в м.Полтаві. Вийшовши з автомобіля, до позивача підійшли поліцейські, які не представилися та не предявили своїх посвідчень, у грубій формі почали вимагати у ОСОБА_4 документи на його автомобіль. Отримавши вказані документи, відповідач, ОСОБА_2 та інший працівник поліції повідомили позивача, що у автомобілі ніби то не горить лампа лівої фари, та потім незаконно почали проводити технічний контроль автомобіля позивача.

Окрім того, позивачу на його вимогу не предявили пристрій, яким зафіксовано факт несправності лампи лівої фари його автомобіля, маршрутний лист патрулювання, працівники поліції не показали свої посвідчення та не заслухали його пояснення.

Не встановлено чи являється прилад, яким здійснювалась відеофіксація автоматичним засобом фото чи відеофіксації, чи має він відповідний сертифікат.

Відповідач також погрожувала ОСОБА_4 тим, що він може не отримати свої документи, а автомобіль на евакуаторі заберуть на штрафмайданчик. Можливості усунути порушення на місці події працівники поліції йому також не надали.

Відповідач не розяснила йому його права та винесла постанову серії ПС2 №873779 від 26.07.2016 року на місці вчинення порушення.

У звязку з цим, під тиском інспектора поліції ОСОБА_2, позивач підписав постанову, але вини своєї не визнав, хоча в постанові про це не зазначив, від письмових пояснень відмовився. В резолютивній частині постанови ОСОБА_4 поставив свій підпис, не тому що він згоден з постановою, а тому що йому розяснено порядок та строки її оскарження згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП. Другий підпис позивач поставив у графі, де зазначено, що він отримав постанову, втім перед її підписанням відповідач не надала йому можливості ознайомитися зі змістом постанови. І лише після підписання ним постанови, надала її копію.

При цьому відповідачем не було зазначено в постанові на який засіб було здійснено фіксацію порушення, не наведено докази вчинення правопорушення і не встановлено помякшуючі та обтяжуючі обставини.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав суд задовольнити позов у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Крім того, представник позивача пояснив, що лампа лівої фари автомобіля ОСОБА_4 у день подій працювала з перебоями, тобто мерехтіла. На даний час несправність усунута, що було її причиною йому невідомо.

Відповідач, інспектор роти №4 батальйону УПП у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог позивача та просила відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_4 з огляду на наступне.

26.07.2016 року близько 22 години вона перебувала на патрулюванні і направлялась на виклик по вул. Івана Мазепи. Проїжджаючи по вул. Грушевського в м. Полтава було помічено як рухався автомобіль ВАЗ із непрацюючою лівою фарою. Зупинивши автомобіль поблизу магазину «АТБ», водію розяснили суть порушення та запропонували полагодити несправність або переставити лампочку з правої фари автомобіля у ліву, оскільки в такому разі правила дорожнього руху допускають експлуатацію транспортного засобу. Оскільки позивач так і не зміг полагодити несправність, йому було розяснено його права при притягненні до адміністративної відповідальності та винесено постанову. В подальшому автомобіль позивача було супроводжено до місця стоянки.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у судовому засіданні вважала позов ОСОБА_4 безпідставним та необґрунтованим та повністю заперечувала проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 26.07.2016 року о 22.10 год. по вул.Грушевського, 17 в м.Полтаві, ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_2, в якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги п.31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Пп. «в» п.31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Оскільки сила світла ламп габаритних ліхтарів більше ніж у 20 разів менша сили світла фар ближнього (дальнього) світла, то в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості габарити транспортного засобу, що рухається в зустрічному напрямку, визначаються по розташуванню ввімкнених фар ближнього або дальнього світла. Тому, для попередження зіткнення зустрічних транспортних засобів у таких умовах і правильної оцінки дорожньої ситуації ліва фара, яка розташована ближче до зустрічного потоку транспортних засобів, повинна горіти обовязково. У разі перегорання лампочки в лівій фарі, як виняток, дозволяється замінити її лампочкою правої фари.

У зв'язку з цим, поліцейський притягнула ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосувала до порушника стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується відеозаписом подій нагрудної відеокамери поліцейського.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом.

Право на використання поліцейськими нагрудної відеокамери передбачено пп.2 п.41 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже при винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши відеозапис адміністративного правопорушення, з'ясувавши фактичні обставини у справі та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.07.2016 року інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава ОСОБА_2було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ПС2 №873778 відносно ОСОБА_4 Згідно з постановою 26.07.2016 року о 22.10 год. по вул.Грушевського, 17 в м.Полтаві, ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_2, на якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушено вимоги п.31.4.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року. У звязку з цим, на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 8).

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію» вказує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 № 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушеннябезпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, іншихнормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року №4/1, повноваженнями поліцейського патрульної поліції під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.1. Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №630 від 28.12.2010 року затверджено національний стандарт України ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», який набрав чинності з 1 липня 2011 року.

У пункті 6.1 вказаного національного стандарту України ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги до зовнішніх світлових приладів. Відповідно до п. 6.2.1 не дозволено змінювати розташування ПЗС (прилад зовнішній світловий), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання колісного транспортного засобу. Згідно з п. 6.1.6.1 фари ближнього, дальнього світла та протитуманні фари мають бути укомплектовані джерелами світла та відрегульовані згідно з вимогами настанови щодо експлуатування (інструкції з експлуатування, експлуатаційної документації колісного транспортного засобу). Цим же стандартом встановлені вимоги щодо сили світла кожної фари, що працює в режимі «ближнє світло», початкового куту нахилу променів фар тощо.

Згідно з п.п. «в» п. 31.4.3. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої технічної несправності, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій (файл 443000022) вбачається, що на проїжджій частині розташований автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, у якого ввімкнена права фара в режимі «ближнє світло» при цьому ліва фара автомобіля не горить. З водійського місця вказаного автомобіля виходить позивач, якому поліцейським розяснено причину зупинки його транспортного засобу та виявлену несправність. Потім ОСОБА_4 відчиняє капот автомобіля та намагається полагодити ліву фару, однак усунути несправність у нього не виходить. Після цього ОСОБА_4 розяснюється, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності, повідомляється строк оскарження постанови або сплати штрафу, а останній просить супроводити його автомобіль до стоянки (файл 443000024). В подальшому (файл 443000027) ОСОБА_4 вмикає на мобільному телефоні гучномовець, передає телефон відповідачу ОСОБА_2 та повідомляє, що це його адвокат, якому ОСОБА_2 розяснює, де потрібно поставити свої підписи ОСОБА_4 На іншому кінці слухавки чоловік радить позивачу нічого не підписувати, скористатись статтею 63 Конституції України, а працівникам поліції скласти протокол та направити його до суду. На це відповідач ОСОБА_2 пояснила, що за дане адміністративне правопорушення не передбачено складання протоколу, а одразу ж виноситься постанова (а.с. 42).

Вказані відеозаписи, як вбачається з їх перегляду та пояснень відповідача ОСОБА_2, здійснені за допомогою нагрудної відеокамери, використання, якої передбачено пп.2 п.41 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Нагрудна відеокамера поліцейського не відноситься до вимірювальної техніки та не входить до переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, який затверджено наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №28 від 01.02.2005 року, а тому наявність спеціальних документів на її використання законодавством не передбачено.

Таким чином, наданий відповідачем CD-диск із відеозаписом обставин правопорушення, суд вважає належним та допустимим доказом, підстав ставити під сумнів його достовірність у суду не вбачається.

Аналізуючи наведені відеозаписи вбачається, що спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_4 відбувається спокійно, у ввічливій формі, при цьому будь-яких заяв, клопотань або вимог від останнього не надходило. Дослідженими в судовому засіданні відеозаписами спростовуються доводи позивача про те, що йому не надали можливість усунути несправність чи скористатись юридичною допомогою, які суд розцінює як позицію захисту.

З відеозапису вбачається, що позивачу дійсно повідомлялось про можливість евакуації його автомобілю до спеціального майданчику, що передбачається ст. 265-2 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Однак, від ОСОБА_4 працівниками поліції не вимагалось вчинення будь-яких дій під умовою не здійснення евакуації його автомобілю.

Суд враховує також, що зі змісту позовної заяви та письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що ним не заперечується факт несправності передньої лівої фари керованого ним автомобілю, яка з його слів працювала з перебоями блимала (а.с. 5, 13), що також не відповідає національному стандарту України ДСТУ 3649:2010 та заборонено п.п. «в» п. 31.4.3. Правил дорожнього руху.

Доводи позивача про здійснення працівниками поліції технічного контролю його автомобіля суд вважає надуманими, оскільки технічний контроль транспортних засобів здійснюється у відповідному пункті технічного контролю спеціалізованими юридичними особами або фізичними особами підприємцями, які внесені до реєстру субєктів проведення обовязкового технічного контролю транспортних засобів. Крім того, з досліджених відеозаписів вбачається, що ніхто крім ОСОБА_4 з автомобілем останнього будь-яких дій не вчиняв.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідачем незаконно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року з огляду на наступне.

Так рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року

здійснено офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП в аспекті того, чи можна словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься у цьому положенні, розуміти як таке, що дозволяє здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення одразу після складення протоколу про таке правопорушення.

Натомість в подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року внесено зміни до ст. 258 КУпАП, у відповідності до яких протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Цим же законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП відповідно до яких органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121 КУпАП.

Вказані положення законів не визнані неконституційними та відповідно не оцінювались Конституційним Судом України при прийнятті рішення №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, оскільки були прийняті після постановлення цього рішення.

Таким чином інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 правомірно винесла на місці вчинення правопорушення постанову серії ПС2 №873779 від 26 липня 2016 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано єдине стягнення, яке передбачене санкцією вказаної статті - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З цих підстав, внаслідок доведеності вини позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 873779 від 26.07.2016 року про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є законною та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 121, 247, 251, 268, 287-289 КУпАП, ст.ст.71, 86, 159-163, 167, 171-2, 186 КАС України, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов