Справа № 825/2291/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року Чернігів Справа № 825/2291/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Мхитаряна В.Г.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача-1 Гнипа В.В.,

представника відповідача-2 Мазій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчини певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2016 ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації (далі - Чернігівська ОДА, відповідач-1), Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (далі - ДСЗН Чернігівської ОДА, відповідач-2), в якому просить визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації внести пропозиції щодо видачі позивачу посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), зобов'язавши відповідача Чернігівську обласну державну адміністрацію видати позивачу посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.04.1986 і по даний час він зареєстрований та проживає на території, яка відносилась до зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, а тому має всі підстави на отримання посвідчення відповідної категорії. Отже, відмова відповідача у видачі йому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 є протиправною. Попри те, що у своїй відповіді відповідач вказав на відсутність підстав для внесення пропозицій обласній державній адміністрації щодо видачі йому посвідчення, департамент фактично розглянув його заяву і відмовив йому у видачі посвідчення, а тому на думку позивача, суд повинен зобов'язати Чернігівську ОДА видати йому таке посвідчення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити та надав суду свої письмові заперечення, які озвучив в судовому засіданні (а.с.27-28) вказавши, що Чернігівською ОДА не вчинялися жодні протиправні дії відносно позивача враховуючи, що до облдержадміністрації документи необхідні для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, не надходили. Крім того, позивачу вже визначено статус постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи та як учаснику ліквідації наслідків від аварії на Чорнобильській АЕС видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позов не визнав, надавши свої письмові заперечення (а.с.30-31) та зазначив, що на даний момент законодавчо відсутні підстави для видачі позивачу посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи категорії 4, тому, що після 01.01.2015 позивач об'єктивно не може постійно проживати в зоні посиленого радіоекологічного контролю, до якої раніше відносилися населені пункти с.Самотуги та с.Сядрине Корюківського району, оскільки такої зони відповідно до чинного законодавства вже не існує. Крім того, документи позивача щодо видачі посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи категорії 4, до відповідача-2 не надходили. При цьому зазначено, що до пакету документів не додано довідки встановленого зразка - додаток 7, яка відповідно до чинного законодавства є підставою для видачі посвідчення категорії 4. Також зазначено, що позивач вже реалізував своє право, встановлене Законом, шляхом визначення статусу постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи та отримання посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3). У зв'язку з цим представник відповідача-2 звернув увагу на те, що визначення декількох статусів особи, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи чинним законодавством не передбачено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.10) виданим 25.01.1993 Чернігівською обласною адміністрацією та перереєстрованому в передбаченому законом порядку.

Як вбачається з довідки Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 09.11.2016 №1093 (а.с.13) позивач з 26.04.1986 по 19.03.1996 був зареєстрований та проживав в с.Самотуги Корюківського району Чернігівської області, та з 19.03.1996 і по даний час зареєстрований та проживає в с.Сядрине Корюківського району Чернігівської області, що також підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 (а.с.11-12). Територія зазначених населених пунктів до 31.12.2014 відносилась до зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії.

Для отримання посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації.

08.08.2016 листом №02-13/1808 Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області надіслала заяву позивача, копію його паспорта та довідку з Сядринської сільської ради на адресу ДСЗН Чернігівської ОДА з проханням встановити статус постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати (замінити) відповідні посвідчення згідно з доданим списком.

Листом від 28.10.2016 № 01-22/5083 Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації повідомило позивача про розгляд ДСЗН Чернігівської ОДА його справи щодо видачі посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 та вказало, що на сьогодні у переліку зон радіоактивного забруднення відсутня зона посиленого радіоекологічного контролю, одночасно зазначивши що ДСЗН Чернігівської ОДА надіслано запит до Міністерства соціальної політики України щодо видачі позивачу посвідчення (а.с.16).

В подальшому, 07.11.2016 листом № 01-22/5266 (а.с.17) Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації повідомило про лист Міністерства соціальної політики України, отриманого на звернення ДСЗН Чернігівської ОДА щодо можливості видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, в якому зазначено наступне:

"Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили, або відпрацювали чи постійно навчались у цій зоні не менше чотирьох років.

На сьогодні у переліку зон радіоактивного забруднення відсутня зона посиленого радіоекологічного контролю та скасовано ст.23 Закону, якою передбачалось надання відповідних пільг і компенсацій особам, віднесеним до категорії 4 потерпілих від Чорнобильської катастрофи (Закон України від28.12.2014 №76 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2015).

Іншого законодавством не передбачено.

Враховуючи зазначене, повідомляємо про відсутність підстав для внесення пропозицій обласній державній адміністрації щодо видачі відповідного посвідчення."

Позивач вважає, що даним листом посадові особи ДСЗН Чернігівської ОДА протиправно відмовили йому у внесенні пропозицій Чернігівській ОДА щодо видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, вважає таку відмову незаконною, тому за захистом своїх порушених прав звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Питання визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видачі відповідних посвідчень врегульовано Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) та Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок).

Пунктом 10 Порядку передбачено видачу посвідчень потерпілим та учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Серед іншого також вказано, що посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Згідно з розпорядженням Голови обласної державної адміністрацій від 25.12.2013 № 538 "Про організацію роботи з видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації (далі - Департамент) забезпечує організаційну роботу по видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому саме Департаментом опрацьовуються документи для прийняття обласною державною адміністрацією відповідних рішень. Цю функцію також на місцевому рівні виконують місцеві управління, що узгоджується з вищезазначеними нормативно-правовими актами та наказом Міністерства соціальної політики України від 26.11.2012 № 741 "Про затвердження соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій".

Цю функцію також на місцевому рівні виконують місцеві управління, що узгоджується з вищезазначеними нормативно-правовими актами та наказом Міністерства соціальної політики України від 26.11.2012 №741 "Про затвердження Методичних рекомендацій з розроблення положень про структурні підрозділи соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій".

На виконання вказаних положень ДСЗН Чернігівської ОДА за поданням Корюківської районної державної адміністрації від 08.08.2016 були опрацьовані документи позивача щодо видачі посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Так, ст.14 Закону визначено, що до категорії 4 відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили у цій зоні не менше чотирьох років.

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Сядринської сільської ради від 01.08.2016 № 766 позивач дійсно проживав з 26.04.1986 по 25.12.1994 в с.Самотуги, а з 25.12.1994 по даний час в с.Сядрине Корюківського району, територія яких до 31.12.2014 відносилась до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до прийнятих норм Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76 (набрав чинності з 01.01.2015) у ст.2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" абз.5 ч.2, у якому надається визначення зони посиленого радіоекологічного контролю, виключено.

З аналізу вказаного положення вбачається, що з 01.01.2015 позивач об'єктивно не може постійно проживати в зоні посиленого радіоекологічного контролю, до якої раніше відносились населені пункти с.Самотуги та с.Сядрине Корюківського району, оскільки такої зони відповідно до чинного законодавства вже не існує.

Про відсутність законодавчих підстав для видачі посвідчення також було роз'яснено і Міністерством соціальної політики України, одним із основних завдань якого є формування та реалізація державної політики у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Саме Міністерство соціальної політики України здійснює нормативно-правове регулювання у цій сфері та у межах свої повноважень інформує й надає роз'яснення.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106, яким визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі і до зони посиленого радіоекологічного контролю, оскільки вказана постанова від 23.07.1991 № 106 є підзаконним нормативно-правовим актом.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 ч.1 ст.85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки відсутній законодавчо визначений факт проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю на даний час, то законодавчих підстав для видачі заявнику посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи категорії 4 у відповідача не було, про що і було повідомлено через місцеве управління соціального захисту населення в установленому законом порядку.

Крім того, суд також враховує, що до пакету документів, необхідних для видачі посвідчення, позивачем не було надано довідки встановленого зразка - додаток 7, яка відповідно до чинного законодавства є підставою для видачі посвідчення категорії 4.

Такі обставини вказують на те, що відповідачами не вчинялося жодних протиправних дій при відмові у видачі ОСОБА_5 посвідчення категорії 4.

Про відсутність законодавчих підстав для видачі позивачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 підтверджується також Рекомендаціями парламентських слухань на тему "30 років після Чорнобиля: уроки та перспективи", схвалених постановою Верховної Ради України від 13.04.2016 № 1089, в частині рекомендацій Кабінету Міністрів України щодо внесення змін до Закону України "Правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" стосовно приведення у відповідність норм цього Закону із чинним розділом IV "Правовий режим зони посиленого радіоекологічного контролю" та відповідними статтями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ст.4, 11, 14, 27, 47) (а.с.35-38).

З урахуванням системного аналізу положень законодавства України, на підставі наданих доказів в їх сукупності, зважаючи що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах наданих повноважень, передбачених відповідним законодавством (ст.19 Конституції України), рішення про відмову у видачі ОСОБА_5 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 є правомірним, отже, в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації внести пропозиції щодо видачі позивачу посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) необхідно відмовити. Відповідно позовна вимога про зобов'язання Чернігівську обласну державну адміністрацію видати позивачу посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, оскільки вона є похідною, також задоволенню не підлягає. При цьому за відсутності факту порушеного відповідачем-1 права позивача, так як документи з пропозиціями до Чернігівській ОДА щодо видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, внесенні не були, суд визнає таку вимогу передчасною, а отже безпідставною.

У зв'язку з вищевикладеним, згідно ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчини певні дії належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк