Справа № 817/2004/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 січня 2017 р.Р і в н е 817/2004/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування заявленого позову позивач вказав, що за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 2166,17 грн. Зазначив, що дана податковий борг виник по сплаті єдиного податку з фізичних осіб. У зв'язку із тим, що сума заборгованості не сплачена, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника податкової інспекції.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, на підставі частини 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку другої групи та до нього застосовувалась місячна ставка єдиного податку в розмірі 15% розміру мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 існує заборгованість перед бюджетом по сплаті єдиного податку в сумі 2166,17 грн.

Дана заборгованість виникла у зв'язку з несплатою фіксованої ставки податку в розмірі 1278, 90 грн. протягом грудня 2014-червня 2015 року.

Також заборгованість ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб виникла внаслідок несплати суми грошового зобов'язання в розмірі 902,86 грн., доведеної до платника податковим повідомленням-рішенням № від 31.01.2016.

Вказані обставини підтверджені доказами, а саме: заявою про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.5), зворотнім боком облікової картки платника по єдиному податку з фізичних осіб (а.с.7-8), корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 31.01.2016 (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 293.2. ст. 293 Податкового кодексу України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що обрана відповідачем ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування складає 15 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п.295.2. ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

06.02.2015 контролюючим органом платнику податків виставлялась податкова вимога №58-17 форми "Ф", яка в установленому законом порядку не оскаржувалася.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом.

Станом на дату розгляду справи судом відповідачем доказів сплати податкової заборгованості в сумі 2166,17 грн. не надано.

Згідно п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 2166,17 грн., яку перерахувати: отримувач УК у Радивілівському районі, , банк отримувача ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, код платежу 18050400, р/р 0362.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.