Справа № 826/22733/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Кравченко Л.А.

За участі представників:

позивача: ОСОБА_2;

відповідача та від апелянта: Юр М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.16р. у справі №826/22733/15 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни (правонаступник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича) про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернулась з позовом до суду, у якому просила:

визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання банківської операції з перерахунку коштів у сумі 2 413 839,55 грн. з рахунку НОМЕР_1, відкритому в ПАТ «Банк «Київська Русь» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1641-00-13-2 від 06.11.13р. нікчемною;

зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича визнати виконаним належним чином та в повному обсязі ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором №1641-00-13-2 від 06.11.13р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.16р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ПАТ «Банк «Київська Русь» подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі, а тому перекази з перерахування коштів фізичними та юридичними особами на рахунок позивача під час тимчасової адміністрації не можна вважати виконанням зобов'язання з погашення заборгованості за кредитним договором; позивачем фактично таке зобов'язання не було виконано, отже є заборгованість перед банком, що безпідставно не враховано судом.

Представник апелянта та відповідача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечив щодо вимог апеляційної скарги та заявив клопотання про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білу Ірину Володимирівну, яке судом задоволено.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь», колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, відтак провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Так, відповідно до статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Наведене свідчить про те, що функції Фонду пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Разом з тим, у справі, що розглядається позивач фактично ставить питання про встановлення адміністративним судом факту виконання кредитного договору від 06.11.13р. №1641-00-13-2, укладеного між позивачем (позичальником) та ПАТ «Банк «Київська-Русь» (кредитодавцем), у зв'язку з чим заявляє вимогу зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» визнати виконаним належним чином та в повному обсязі ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором №1641-00-13-2 від 06.11.13р.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із виконанням цивільно-правового договору, колегія суддів вважає, що такі правовідносини поза межами адміністративної юрисдикції.

Та обставина, що відповідач не визнає факт виконання кредитного договору з тих підстав, що трансакції з перерахування грошових коштів з рахунків фізичних та юридичних осіб на рахунок позивача були здійснені 20.03.15р., у день запровадження у Банку тимчасової адміністрації - не є підставою для віднесення спору, що випливає з виконання цивільно-правого договору - до публічно-правового. Поміж тим, лист від 09.06.15р. №4858/16, яким відповідач повідомив позивача про наявність станом на 20.03.15р. заборгованості за кредитним договором в сумі 2 413 839,55 грн. не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розмінні КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково прийняв до свого провадження і розглянув справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а відтак постанова у цій справі підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись, ст.ст. 196, п.4.ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 157, 203, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.16р. у справі №826/22733/15 -задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.01.16р. у справі №826/22733/15 скасувати, провадження у справі №826/6711/15 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 18.01.17р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.