Справа № 820/1991/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 січня 2017 року м. Київ К/800/33627/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Державного фельд'єгерського зв'язку України Пушкаренко С.О., т.в.о. начальника Головного управління Державного фельд'єгерського зв'язку України полковника Шептицького О.О. про скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до начальника Головного управління Державного фельд'єгерського зв'язку України (далі - ГУ УФЗ Держспецзв'язку України) Пушкаренко С.О., т.в.о. начальника Головного управління Державного фельд'єгерського зв'язку України полковника Шептицького О.О. про скасування рішень. Просив суд касувати наказ начальника ГУ УФЗ Держспецзв'язку України від 2 квітня 2016 року № 17 «Про усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків» та пункт 2 наказу ГУ УФЗ Держспецзв'язку України від 30 березня 2016 року №42.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що оскаржуваними наказами порушено його права, а тому просив про задоволення позову.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 6 грудня 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржникові у строк до 22 грудня 2016 року запропоновано усунути зазначені недоліки скарги та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 21 грудня 2016 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходили з того, що усунення позивача від виконання службових обов'язків на час проведення службового розслідування відбувалось відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим вимоги позивача про скасування наказів задоволенню не підлягають..

Як встановлено судами, позивач наказом ГУ УФЗ Держспецзв'язку України № 16 від 2 березня 2016 року з метою перевірки підстав та порядку виконання спеціального міжміського автомобільного фельд'єгерського маршруту Харків - Київ - Харків, який призначено до виконання 2 березня 2016 року начальником відділу ГУ УФЗ Держспецзв'язку в м. Харкові полковником ОСОБА_1, а також невиконання вказівок ГУ УФЗ Держспецзв'язку військовослужбовцями, які виконували зазначений маршрут, відповідно до розділу 2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 6 листопада 2015 року № 668 (далі - Інструкція № 668), призначено за вказаним фактом службове розслідування в термін з 2 березня 2016 року по 31 березня 2016 року.

Наказом ГУ УФЗ Держспецзв'язку України № 17 від 2 березня 2016 року у зв'язку з проведенням службового розслідування у відділі УФЗ Держспецзв'язку в м. Харкові, відповідно до пункту 1 розділу 6 Інструкції № 668, на період проведення службового розслідування, з 2 березня 2016 року по 31 березня 2016 року начальника відділу УФЗ Держспецзв'язку в м. Харкові ОСОБА_1 усунено від виконання службових обов'язків.

Відповідно до ГУ УФЗ Держспецзв'язку України № 42 від 30 березня 2016 року згідно з пунктом 3 розділу 4 Інструкції № 668, продовжено строк проведення службового розслідування на один місяць до 29 квітня 2016, на строк проведення службового розслідування позивача усунено від виконання службових обов'язків.

правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України визначено Законом України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» від 23 лютого 2006 року № 3475-IV (далі - Закон № 3475-IV).

Відповідно до пункту 5 статті 11 Закону № 3475-IV на військовослужбовців Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України поширюється дія статутів Збройних Сил України та законодавство України, що встановлює загальний порядок і умови проходження військової служби.

Згідно з пунктом 31 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції № 668, ця Інструкція визначає підстави для призначення службових розслідувань, права й обов'язки посадових осіб Адміністрації Держспецзв'язку, її територіальних органів, Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Держспецзв'язку, підрозділів урядового фельд'єгерського зв'язку, територіальних підрозділів, закладів, установ і організацій Держспецзв'язку (далі - підрозділи Держспецзв'язку), установлює процедуру проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом в Держспецзв'язку, оформлення їх результатів та прийняття за ними рішень.

Судами встановлено, що позивач не оскаржує дії відповідачів щодо винесення наказу про призначення службового розслідування, а лише оскаржує дії щодо винесення наказів про усунення позивача від виконання службових обов'язків.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Інструкції № 668 службове розслідування у випадках, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХIV, може проводитися з усуненням військовослужбовця, стосовно якого воно проводиться, від виконання службових обов'язків, про що видається відповідний наказ із зазначенням причин усунення.

Якщо військовослужбовець, стосовно якого приймається рішення про усунення на період проведення службового розслідування від виконання службових обов'язків, займає керівну посаду, то одночасно з прийняттям цього рішення відповідним начальником покладається тимчасове виконання обов'язків за цією посадою на іншу особу.

Строк усунення не повинен перевищувати тривалості службового розслідування та часу, визначеного для прийняття рішення за його результатами.

Наказом ГУ УФЗ Держспецзв'язку України № 17 від 2 березня 2016 року полковника ОСОБА_1 усунуто від виконання службових обов'язків на період проведення службового розслідування.

3 березня 2016 року полковник ОСОБА_1 на службу не з'явився та повідомив про перебування на лікарняному, у зв'язку із чим наказом ГУ УФЗ Держспецзв'язку України № 42 від 30 березня 2016 року продовжено строк службового розслідування та період усунення від виконання посадових обов'язків полковника ОСОБА_1

Відповідно до статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних сил України невиконання (неналежне виконання) службових обов'язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов'язків.

Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків приймається прямим командиром (начальником) та оформлюється наказом, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Тривалість усунення від виконання службових обов'язків не повинна перевищувати тривалості службового розслідування та часу, необхідного для прийняття відповідного рішення командиром (начальником), які визначені цим Статутом.

Наказ про усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків скасовується, якщо за результатами службового розслідування підстави прийняття такого рішення не підтверджуються або прийнято рішення про притягнення військовослужбовця, який вчинив правопорушення, до дисциплінарної відповідальності. Командир, який усунув підлеглого від виконання службових обов'язків без достатніх на те підстав, несе за це відповідальність.

Оскільки, порушення, щодо яких призначено службове розслідування, під час виконання маршруту, могло призвести до тяжких наслідків, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Державного фельд'єгерського зв'язку України Пушкаренко С.О., т.в.о. начальника Головного управління Державного фельд'єгерського зв'язку України полковника Шептицького О.О. про скасування рішень, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Мойсюк