Справа № 457/485/16-а,2-а/457/14/16
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Справа № 876/8864/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Дрогобицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 20 липня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про поновлення виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.04.2016р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Дрогобицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.06.2015 року та зобов»язати відповідача поновити йому виплату пенсії з 01.06.2015 року, провести нарахування та забезпечити перерахунок на особовий рахунок позивача.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 03.01.2003 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області та отримував пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Виплату пенсії припинено з 01.04.2015р., оскільки перебував на посаді заступника начальника управлінні Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області.

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 20 липня 2016р. поновлено строк звернення до суду. Позов задоволено. Визнано протиправними дії Дрогобицького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови у поновленні пенсії позивачу, раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року. Зобов'язано Дрогобицьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Львівської області поновити з 01.06.2015 року виплату пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не взято до уваги, що ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами) передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також, просить врахувати вимоги ст.99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника пенсійного органу, яка просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 03.01.2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області та отримував пенсію за віком батько дитини інваліда з дитинства) відповідно до пункту 3 розділу XV Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім цього, визнаний інвалідом III групи, інвалідність встановлена з 18.11.2013 по 01.12.2016.

Також, станом на 01 квітня 2015 року працював на посаді, яка, відповідно до Закону України «Про державну службу», відноситься до державної служби.

З 01.04.2015 року позивачу було припинено виплату пенсії на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року.

04.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення пенсії, призначеної, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням №1 від 12.04.2016 року Дрогобицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської області у поновленні виплати пенсії йому відмовило.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу слід поновити виплату пенсії, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, зазначених у ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з наступного:

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, яким «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, вищезазначеним Законом частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року у ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» цифри і слова «1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» замінено цифрами і словами « 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року», тобто дію зазначеної норми продовжено на 2016 рік.

У відповідності до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону з 01 квітня 2015 року виплати пенсій, призначених відповідно до законодавства України, в тому числі і Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року внесено зміни до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Також, вказаним Законом абзаци 1 та 2 ч.4 ст.37 Закону України «Про державну службу» викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

З аналізу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Зазначена норма є чинною, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 обіймав посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», відповідач з 01 квітня 2015 року тимчасово припинив виплату пенсії позивача у відповідності до норм чинного законодавства України.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Єдина підстава, за наявності якої відбувається поновлення виплати пенсії, у відповідності до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є звільнення з роботи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії з 01 червня 2015 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, зокрема, на виконання приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року.

На виконання пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII щодо призначення пенсій (у тому числі спеціальних) до 1 червня 2015 року відповідний Закон не прийнято.

У зв'язку з цим з 1 червня 2015 року втрачають чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. Особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія має призначатись відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому слід враховувати, що до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує загальний порядок виплати пенсії, Законом №213-VIII внесено аналогічні зміни щодо обмеження виплати пенсії у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у випадку перебування цих пенсіонерів на державній службі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у рішеннях Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року, 19.05.2016 року, 19.07.2016 року, 15.09.16р. (справи №№К/800/40894/15, К/800/52480/15, К/800/6387/16, К/800/53182/15 відповідно).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів - ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів приймає до уваги твердження апелянта, що позивачем пропущено строк звернення до суду передбачений ч.2 ст.99 КАС України, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав і звернувся до відповідача із заявою від 04.04.2016р., а з позовом звернувся до суду 27.04.2016р.

Наведені підстави поважності пропуску строку звернення до суду, як те, що позивач не міг звернутись до суду раніше, оскільки з 01.01.1999р. по 31.03.2016р. працював в управлінні Пенсійного фонду України в м.Трускавці на посаді заступника начальника управління - начальника відділу пенсійного забезпечення та подання вказаного позову під час роботи було б конфліктом інтересів, колегія суддів не приймає до уваги, як поважну причину пропуску строку звернення до суду, а тому вважає за необхідне відмовити в поновленні строку звернення до суду та позов в частині вимог про визнання протиправними дії Дрогобицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови у поновленні пенсії та зобов'язання вчинити дії за період з 01.06.2015р. по 03.10.2015р. - залишити без розгляду.

Також, судом неправильно застосовано норму ст.102 КАС України та поновлено строк звернення до суду, оскільки дана норма не застосовується до строків звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову - ч.2 згаданої статті.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з»ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає до скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, в іншій частині вимог, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

Керуючись ст.ст.100, 160 ч.3, 195, 196, п.3, 4 ч.1 ст.198, п.1, 4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дрогобицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - задоволити.

Постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 20 липня 2016р. по справі №457/485/16-а, 2-а/457/14/16 - скасувати та прийняти нову.

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на звернення до суду.

Адміністративний позов в частині про визнання протиправними дії Дрогобицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови у поновленні пенсії та зобов'язання вчинити дії за період з 01.06.2015р. по 03.10.2015р. - залишити без розгляду.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.М.Гінда

В.Я.Качмар

Повний текст виготовлено 13.01.17р.