Справа № 826/18877/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

07 грудня 2016 року справа №826/18877/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправним та скасування рішення в частині
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.) та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2.) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач), в якому просять захистити права власника квартири та малолітньої дитини, визнавши частково протиправним та скасувавши рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 жовтня 2016 року №2280 в частині лоту №Qb11 під назвою "Право вимоги за кредитним договором №К-3911011 від 27.05.2011 року, укладеним з фізичною особою".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/18877/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Разом із позовною заявою позивачі подали клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому просять: 1) зупинити дію оскаржуваного рішення в частині лоту №Qb11 під назвою "Право вимоги за кредитним договором №К-3911011 від 27.05.2011 року, укладеним з фізичною особою"; 2) заборонити вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 а саме будь-яким чином відчужувати та передавати її та майнові права на неї, проводити торги щодо неї.

В обґрунтування заявленого клопотання позивачі зазначають про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їхнім правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, а захист таких прав, свобод та інтересів стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе вирішити його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання від 12 вересня 2016 року за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання-перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали справи підтверджують, що згідно з іпотечним договором від 27 травня 2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", квартира АДРЕСА_1 передана в іпотеку з метою забезпечення належного виконання зобов'язання ОСОБА_1, що випливає з кредитного договору від 27 травня 2011 року №К-3911011.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/7296-12122016 розміщено оголошення про проведення відкритих електронних торгів (аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі ПАТ "Дельта Банк" на електронному торговому майданчику Товарна біржа "Полонекс", серед яких лот №Qb11: "право вимоги за кредитним договором №К-3911011 від 27.05.2011 року, укладеним з фізичною особою; стислий опис забезпечення "Трикімнатна квартира, загальною площею 105,0 кв. м., житловою площею 73,70 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Іпотекодавцем є Позичальник".

Згідно з паспортом торгів торги проводитимуться на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 жовтня 2016 року №2280; дата проведення аукціону призначена на 12 грудня 2016 року.

Відповідно до пункту 7.4 іпотечного договору від 27 травня 2011 року сторони домовились про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, зокрема шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, за наслідками проведення аукціону можливий продаж права вимоги за кредитним договором №К-3911011 від 27 травня 2011 року, забезпеченням виконання якого є квартира АДРЕСА_1, що у свою чергу, матиме наслідком зміну іпотекодержателя, можливого вчинення ним дій зі стягнення на предмет іпотеки та реєстрації права власності.

Разом з тим, позивачі наполягають, що рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 жовтня 2016 року №2280 в частині лоту №Qb11 під назвою "Право вимоги за кредитним договором №К-3911011 від 27.05.2011 року, укладеним з фізичною особою" є протиправним, оскільки воно прийняте з порушенням прав малолітньої дитини ОСОБА_3 та без погодження із органом опіки та піклування.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про охорону дитинства" правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Стаття 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" встановлює, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Таким чином, держава охороняє дитинство, зокрема шляхом контролю за дотриманням житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону та встановлення гарантій щодо неприпустимого зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Разом з тим, на підставі ймовірно протиправного рішення відповідача може відбутись продаж на аукціоні, який відбудеться 12 грудня 2016 року, права вимоги ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором №К-3911011 від 27 травня 2011 року, укладеним між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1, подальша зміна іпотекодержателя та власника квартири АДРЕСА_1, що, у свою чергу, може позбавити або обмежити права та інтереси малолітньої ОСОБА_3 на користування житлом.

За визначенням пункту 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" однією із засад державної реєстрації прав є гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державній реєстрації прав підлягають, у тому числі право власності, речові права, похідні від права власності, іпотека; інші речові права відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Як встановлює частини п'ята статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Таким чином, в Державному реєстрі прав мають міститись достовірні та об'єктивні відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Однак, у межах спірних правовідносин існує ймовірність незаконної реєстрації прав та обтяження на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1, що вказує на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів може стати неможливим або ускладненим без вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Частиною четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне заборонити всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 105,00 кв.м., та задовольнити клопотання у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною п'ятою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Однак, суд відмовляє у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки вказане рішення прийнято відповідачем у процедурі ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"; водночас, відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 117, 118, 160 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

2. Заборонити всім державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 105,00 кв.м., до набрання законної сили рішенням у даній справі.

4. В іншій частині заявленого клопотання відмовити.

5. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

6. Строк пред'явлення ухвали до виконання - до 08 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.А. Кузьменко