Справа № 2а-760/11/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 січня 2011 року м. Київ Справа№ 2а-760/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пісоцька О.В., перевіривши матеріали

за позовною заявоюзаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів
доКиївської міської ради
провизнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на вул. Літинській, 6 у Дніпровському районі міста Києва»від 02 квітня 2009 року №224/1280.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокуратура міста Києва зазначає, що оскаржуване рішення Київської міської ради прийнято з порушенням вимог Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2008 року №610-р, яке видане з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних і лісових ділянок та зупинення прийняття рішень про вилучення ділянок лісового фонду, а за таких обставин Державний комітет України із земельних ресурсів позбавлений можливості здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель.

Однак позовна заява заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або іншим законом.

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції змін, внесених відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів»від 07 липня 2010 року №2453-ІV (далі Закон №2453), чинній з 30 липня 2010 року), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Частина друга статті 99 цього Кодексу, але в редакції до набрання законної сили Законом України №2453 в частині внесення відповідних змін до Кодексу адміністративного судочинства України, передбачала річний строк звернення з позовом до адміністративного суду, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся 17 січня 2011 року, тоді як оскаржуване рішення відповідачем прийнято 02 квітня 2009 року. Встановлена обставина визначає, що позивачем пропущено встановлений строк звернення до адміністративного суду.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 07 липня 2010 року №2453, чинній з 30 липня 2010 року) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав поновлення цього строку, про що постановляється ухвала. Так, підставою розгляду питання про поновлення строку та прийняття відповідного процесуального рішення є заява особи, в якій містяться посилання на докази, що підтверджують наведені в ній обставини.

Прокуратурою відповідної заяви до суду не подавалось, проте позов містить твердження, що прокуратурою міста Києва «…не пропущено встановлений кодексом шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи».

Обґрунтовуючи вищевказане, прокуратурою міста Києва зазначено, що про оскаржуване рішення Київської міської ради стало відомо в липні 2010 року під час проведення перевірки додержання вимог земельного та містобудівного законодавства в місті Києві, яка проводилась міжвідомчою робочою групою на виконання Розпорядження Президента України «Про створення міжвідомчої робочої групи з аналізу стану додержання законодавства у сфері земельних відносин»від 23 червня 2010 року №956/2010-рп.

Статтями 99, 100 та 107 Кодексу адміністративного судочинства України обовязок доказування щодо дотримання строків звернення до суду покладено на особу, якою подано позов, та встановлено підстави, за якими поновлюється пропущений вказаний строк та відкривається провадження в адміністративній справі. У випадку недотримання вказаних вимог Кодексу щодо дотримання строків позов підлягає залишенню без розгляду.

Однак, до позовної заяви не додано доказів, на які посилається прокуратура міста Києва, обґрунтовуючи дотримання строку звернення до суду, і за відсутністю яких позов не може вважатися таким, що поданий в межах такого строку, а тому, відповідно до статей 100 та 107 Кодексу адміністративного судочинства України, останній підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє осіб права звернутися з цими позовними вимогами до суду після усунення обставин, які зумовили прийняття даного рішення.

Керуючись статтями 99, 100, частиною сьомою та восьмою статті 107, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

УХВАЛИЛА:

Залишити без розгляду позовну заяву заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Розяснити заступнику прокурора міста Києва та Державному комітету України із земельних ресурсів про наявність права на повторне звернення з даними позовними вимогами до адміністративного суду у загальному порядку після усунення обставин, які зумовили ухвалення рішення щодо залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Пісоцька