Справа № 802/989/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про поновлення строку апеляційного оскарження

Справа № 802/989/16-а

17 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В.М.

секретар судового засідання: Ременяк С.Я.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача (апелянта): ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив його задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення заявленого клопотання заперечувала.

Ознайомившись із клопотанням апелянта, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надавши правову оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає, що клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, крім випадків, установлених законом.

Як встановлено з матеріалів справи, Вінницьким окружним адміністративним судом 18 липня 2016 року було прийнято оскаржувану постанову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач 29 листопада 2016 року оскаржив його в апеляційному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Положенями ч. 2 ст. 167 КАС України передбачено, що на вимогу особи, яка бере участь у справі, а так само особи, яка не брала участь у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси, суд у цей самий день видає копію постанови (або її вступної та резолютивної частини) чи ухвали суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час, коли особи, які беруть участь у справі, можуть одержати копію постанови в повному обсязі. Суд складає повний текст постанови у строк, передбачений частиною третьою ст. 160 КАС України.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, для поновлення встановленого законом процесуального строку суду необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду виходила з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В своїй заяві апелянт просить суд поновити строк оскарження зазначеного судового рішення, оскільки про судовий розгляд справи він не знав, в судовому засіданні присутній не був, копія постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року фактично ним не була отримана, про що свідчать конверт з відміткою про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання та вкладення конверту (а.с. 36-40), а з текстом постанови суду ознайомився в Єдиному дердавному реєстрі судових рішень.

Зазначена обставина позбавила апелянта можливості вчасного оскарження судового рішення.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що відповідач вжив належних заходів для своєчасного оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року як тільки йому стало відомо про існування зазначеного рішення суду.

Отже, оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, тому строк подачі скарги відповідач пропустив з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року задовольнити.

2. Поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду була складена в повному обсязі 17 січня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В.М.