Справа № 223/446/16-а
Суддя: Дочинець С. І.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 223/446/16-а
Провадження № 2-а/223/2/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як місцевий адміністративний суд в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участюпозивача ОСОБА_1, представника відповідача Пономаренка В.С.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 10.06.2015 року їй була призначена пенсія за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в сумі 949,00 грн., після чого їй стало відомо, що вона має право на призначення пенсії по втраті годувальника. Позивач 10.11.2015 року звернулася з заявою до відповідача з проханням перевести її на пенсію по втрату годувальника. Розпорядженням № 161754 від 16.11.2015 року їй було призначено пенсію по втраті годувальника в сумі 2199,57 грн. Вподальшому було відкориговано показник середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік. Таким чином розмір пенсії по втраті годувальника було змінено на 1074 грн. Не погодившись з таким рішенням позивач звернулася 03.12.2015 року до відповідача з заявою про роз'яснення причин перерахунку. Відповідач роз'яснив їй порядок розрахунку пенсії по втраті годувальника. Позивач не погодилася з такими діями відповідача, тому просить суд визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні їй пенсії по втраті годувальника у 2015 році; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області здійснити їй перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з моменту її призначення.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд: визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні їй пенсії по втраті годувальника у 2015 році; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області здійснити їй перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з моменту її призначення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що при призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області керувалося виключно приписами чинного законодавства. Показник середньої заробітної плати за 2007 рік, який був застосований до пенсії по втраті годувальника, є останнім, що враховувався під час перерахунку попередньо призначеної пенсії по втраті годувальника згідно матеріалів архівної пенсійної справи. Підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2014 рік не має.

Суд, заслухавши думки позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 27.08.1977 року, виданим Мар'їнським відділом ЗАГС Донецької області (а.с.8).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 05.02.1993 року, виданим відділом ЗАГС м. Вугледара Донецької області (а.с.9).

Позивачем була подана заява 06.02.1993 року про призначення пенсії по втраті годувальника. Рішенням засідання комісії по призначенню пенсії № 1/27 від 02.04.1993 року, відповідно до розрахунку пенсії, ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника на двох дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60-65).

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 21.10.2002 року, виданого відділом РАГС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, позивач зареєструвала шлюб 21.10.2002 року з ОСОБА_6, в зв'язку з чим змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.30).

Позивач ОСОБА_1 10.06.2015 року вперше звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в м. Вугледар Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком (а.а.10).

Протоколом № 427 від 11.06.2015 року ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України була призначена пенсія за віком в сумі 949,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до заяви про призначення пенсії 10.11.2015 року позивач звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в м. Вугледар Донецької області з проханням про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (а.с.12).

Розпорядженням № 161754 від 16.11.2015 року ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника в сумі 2199,57 грн. Для обчислення розміру пенсії була врахована заробітна плата померлого ОСОБА_4 за період з 01.01.1991 року по 31.12.1992 року (а.с.13, 15). Потім іншим розпорядженням № 161754 від 16.11.2015 року було відкориговано показник середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік, та розмір пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 був змінений на 1074 грн. (а.с.14).

Відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії № 6, 7, 8, 9 від 16.08.2016 року, виданих Павлівським сільським споживчим товариством Мар'їнської райспоживспілки Донецької області, позивачем була надана інформація про її заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії, за 1976-1995 роки (а.с.42-45).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, в зв'язку з інвалідністю, в зв'язку з втратою годувальника) призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би йому необхідний для призначення пенсії по 3 групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених в ч. 2 ст. 32 вказаного Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї, зокрема, вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 вказаного Закону.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка досягла пенсійного віку та має право на призначення їй пенсії, в тому числі і по втраті годувальника. Вказані обставини жодною стороною не оспорювалися.

Разом з тим, сторони не дійшли згоди за який саме рік слід застосовувати показник середньої заробітної плати при визначенні розміру пенсії по втраті годувальника.

Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії передбачений ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на вказану статтю відповідач посилається і у своїх запереченнях зазначаючи, що "при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії".

Крім того, відповідач в обгрунтування правомірності своїх дій, посилається на п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року згідно з яким пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Відповідач своє посилання на вказану Постанову мотивує тим, що позивачці вже було призначено пенсію по втраті годувальника у 1993 році.

Однак, на думку суду, вказані посилання є безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи, з таких підстав:

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії по втраті годувальника в 1993 році) право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Як вбачається з процитованої статті, однією з умов призначення пенсії по втраті годувальника є непрацездатність члена сім'ї, який звернувся за призначенням пенсії, а як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_1 в період з 1976 по 1995 роки працювала в Павлівському сільському споживчому товаристві, а тому пенсія по втраті годувальника ОСОБА_1 не могла бути призначена. При цьому, вказана пенсія була призначена спільним дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_1, але так-як діти були неповнолітніми то за призначенням пенсії звернулася їхня мати ОСОБА_1

Також, в ході розгляду справи встановлено, що позивачка вперше звернулася за призначенням пенсії по віку 10.06.2015 року, про що свідчить її заява про призначення пенсії, а в подальшому 10.11.2015 року звернулася з заявою про переведення з одного виду на інший, саме тому застосування зазначеної вище Постанови, яка регламентує визначення розміру показника середньої заробітної плати у пенсіях призначених до 2008 року - є безпідставним.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачка вперше звернулася за призначенням їй пенсії у 2015 році, а тому перше розпорядження про призначення їй пенсії по втраті годувальника з урахуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за 2014 рік є правильним і коригуванню не підлягало.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не погоджується з запереченнями відповідача і вважає, що відповідач не довів законності та правомірності свого рішення у призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, в зв'язку з тим, що пенсія по втраті годувальника в 1993 році була призначена не позивачу особисто, а призначена на двох утриманців - дітей померлого годувальника.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у 2015 році неправомірними, а також зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, з моменту її призначення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» № 327 від 23.04.2012 року, ст. 122, 158, 162, 167, 185, 254 КАС України , суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у 2015 році неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, з моменту її призначення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку і подана в апеляційну інстанцію через Вугледарський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в зв'язку з застосуванням судом ч. 3 ст. 160 КАС України оголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, вона може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.