Справа № 337/4429/16-а
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а-337-16/2017
Справа № 337-4429/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Кучерук І.Г. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

21.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії по інвалідності з урахуванням вимог ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визначених відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та враховувати всі відповідні надбавки, підвищення, збільшення, як інваліду війни ІІ групи з 24.10.2016 року, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», і також має пенсію у відповідності до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24.10.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії з урахуванням всіх надбавок, підвищень чи збільшень, які передбачені інваліду війни ІІ групи, статус якого підтвердив відповідним посвідченням.

Проте, листом № 209/Ф-9 від 10.11.2016 року відповідач відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На думку позивача вказані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому він просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.12.2016 року, відкрито скорочене провадження у справі.

19.12.2016 року Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя подало суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя та з 17.02.2015 року отримує пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

24.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя із заявою, відповідно до якої він просив призначити йому пенсію згідно із вимогами ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 3390 грн. з урахуванням надбавок, підвищень чи збільшень які передбачені інваліду війни.

Листом № 209/Ф-9 від 10.11.2016 року Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя, повідомило позивача, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років. Тобто пенсії по інвалідності згідно ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не призначаються.

У ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що одним із видів пенсії є пенсія по інвалідності.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мінімальний розмір пенсії особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, а також громадянам, яких необґрунтовано було піддано політичним репресіям і в подальшому реабілітовано, інвалідність яких пов'язана з репресіями, встановлюється: інвалідам I та II груп - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком; інвалідам III групи - у розмірі півтори мінімальних пенсії за віком.

Відповідно до статей 10, 28, 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. За наявності у непрацюючих інвалідів II і III груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу за їх вибором пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно вимог ст. ст. 5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам 1 групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи - 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 3 групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» встановлено, що починаючи з 1 травня 2004 року, необхідно передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно зазначеного Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою встановлені розміри пенсії по інвалідності, а п. 16 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону, і положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, то вимоги позивача про нарахування пенсійних виплат відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними, оскільки законодавством не встановлено іншого порядку нарахування пенсій інвалідам, так як пенсії по інвалідності, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», не призначаються.

Крім того, як встановлено судом, позивач за переведенням на інший вид пенсії за нормами іншого закону згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до відповідача не звертався.

Таким чином, доводи позивача не дають підстав для висновку про протиправність дій Управління Пенсійного Фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні адміністративного позову судові витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 9-12, 71, 158, 160-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: