Справа № 337/3856/16-а
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.01.2017 ЄУН №337/3856/16-а
Провадження №2-а/337/8/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 7 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжі ДПП України рядового поліції ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог УПП у м. Запоріжжя ДПП України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо складання постанови серії АР №044266 від 08 жовтня 2016 року про накладення на неї адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 08 жовтня 2016 року вона рухалась по пр.Ювілейному у м. Запоріжжя, керуючи автомобілем «GEELY CR», коли її автомобіль почав глохнути на холостому ході. Вона доїхала до найближчого ринку, біля якого дійсно зупинилась на перехресті, але увімкнула аварійну сигналізацію. На ринку вона придбала рідину для чистки запобіжника холостого ходу «WD-40», але коли повернулась до автомобіля, працівники поліції винесли відносно неї постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП. Надалі вона завела свій автомобіль, доїхала до місця, де дозволена зупинка, та усунула технічну несправність автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що хоч позивач і вмикала аварійну сигналізацію, її транспортний засіб не мав технічних несправностей, які б перешкоджали їй здійснити зупинку в іншому місці.

Представник третьої особи ОСОБА_3 також заперечував проти задоволення позову, посилаючись на законність і обґрунтованість дій працівників поліції при винесенні оскаржуваної постанови.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є матірю ОСОБА_1, і 08 жовтня 2016 року знаходилась в якості пасажира в автомобілі, коли той почав глохнути. Після зупинки транспортного засобу вони намагались пояснити працівникам поліції, що автомобіль несправний, але ті все одно наклали на її доньку адміністративний штраф. Після складення постанови поліцейськими, ОСОБА_1 завела автомобіль, та вони відїхали у двори неподалік, де полагодили автомобіль.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є працівником поліції, та разом з напарником ОСОБА_2 08 жовтня 2016 року здійснювала чергування на перехресті вул. Світла та пр. Ювілейного у м. Запоріжжя. Так вона побачила, що автомобіль «GEELY CR» здійснив зупинку в забороненому місці на перехресті. З автомобіля вийшла дівчина, та пішла на ринок. Коли дівчина повернулась, то почала розповідати, що зупинилась на кілька хвилин, щоб «вигрузити товар». Після складення відносно ОСОБА_1 постанови за ч.1 ст. 122 КУпАП, та сіла в транспортний засіб, завела його, та безперешкодно поїхала в невідомому напрямку.

Вислухавши пояснення сторін і свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

08 жовтня 2016 року інспектором роти 7 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжі ДПП України рядового поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №044266 від 08 жовтня 2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1, 08 жовтня 2016 року приблизно в 13:15 годині перехресті вул. Світла та пр. Ювілейного у м. Запоріжжя здійснила зупинку транспортного засобу «GEELY CR» д/н НОМЕР_1 на перехресті, не повязану з наданням переваги у русі, чим порушила вимоги п.15,9 ґ) ПДР України, та скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2016 року приблизно в 13:15 годині ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу «GEELY CR» д/н НОМЕР_1 на перехресті вул. Світла та пр. Ювілейного у м. Запоріжжя, що не заперечуються ні позивачем, ні відповідачем, та узгоджується з поясненнями свідків та іншими доказами у справі.

За п.п.ґ) п. 15.9. ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

При цьому, позивач посилається на вимушену зупинку, викликану несправністю транспортного засобу.

Дійсно, згідно п.15.14. ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Однак «вимушена зупинка» (п.1.10 ПДР України), це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Таким чином, виконання вимог пунктів 9.9-9.11 ПДР України дозволяє зупинку в місці, де зупинку заборонено, лише у разі вимушеної зупинки.

За результатами розгляду справи не було встановлено технічної несправності автомобіля НОМЕР_2, яка б не дозволила ОСОБА_1 здійснити зупинку без порушення ПДР України.

Так, згідно пояснень як позивача ОСОБА_1, так і свідка ОСОБА_4, автомобіль почав виявляти ознаки несправності на відстані приблизно один кілометр від місця зупинки, однак його технічний стан дозволив подолати вказану відстань.

Крім того, з пояснень позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 встановлено, що після притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, технічний стан транспортного засобу «GEELY CR» дозволив безперешкодно завести автомобіль та відїхати на інше місце, де стоянка не заборонена. Наданий позивачем наряд-замовлення №Н від 07 грудня 2016 року, щодо проведених транспортному засобу робіт технологічної мийки кузова, заміну моторного масла і масляного фільтру, заміну повітряного фільтру, діагностико ходової частини, чищення дросельної заслінки та чищення датчику ХХ, жодним чином не свідчить про несправність автомобіля 08 жовтня 2016 року, та в тому числі, яка б призвела до аварійної зупинки.

Також суд приймає до уваги відеозапис вчинення порушення, де ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що зупинилась «для вигризки товару», але не повинна бути притягнута до відповідальності, оскільки увімкнула аварійну сигналізацію.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином суд вважає, що оскільки зупинка позивачем ОСОБА_1 транспортного засобу на перехресті не була «вимушеною» в розумінні п.1.10 ПДР України, ввімкнення аварійної світлової сигналізації не звільняє її від відповідальності за порушення п.п.ґ) п. 15.9. ПДР України.

Крім того, розгляд справи та винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідає висновкам, що містяться в Рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, оскільки скорочене провадження було застосовано щодо прямо передбаченої ч.ч.2, 4 ст. 258 КУпАП категорії справ.

Зважаючи на викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 99, 128 ч.6, 159, 161, 163, 167, 1712 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д.С. Бредун