Справа № 707/2754/16-а
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.01.2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Черкаси 707/2754/16-а

11 год. 20 хв. 2-а/707/83/16

Черкаський районного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозов В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови № 169 від 26.10.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

До Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області № 169 від 26.10.2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 5950 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що постановою управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області № 169 від 26.10.2016 року було визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. За висновками головного інспектора, викладеними в оскаржуваній постанові, позивач не допустив посадову особу управління Держархбудінспекції у Черкаській області для проведення перевірки на об'єкті по АДРЕСА_1, на перевірку не з'явився, про необхідність присутності був повідомлений рекомендованим листом з повідомленням № 1023-1ів-112/710 4223), який вручено 27.09.2016 року.

З постановою та викладеними в ній обґрунтуваннями позивач не погоджується, оскільки: по-перше, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_3, а тому повідомлення про необхідність присутності та допуску посадових осіб управління Держархбудінспекції у Черкаській області для проведення перевірки на об'єкті по АДРЕСА_1 позивач не отримував; по-друге, за адресою АДРЕСА_1 ніхто не проживає, що підтверджується актом ПАТ «Черкасигаз» від 26.06.2016 року про відключення газового постачання, та заявою до КП «Агроекологія» від 22.09.2016 року про ненарахування оплати за комунальні послуги за вказаною адресою, адже там ніхто не проживає. Таким чином, винесена відповідачем постанова № 169 від 26.10.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності є неправомірною та підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, на адресу направлено заяву про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 29.11.2016 року та 16.01.2017 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2016 року головний інспектор будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області Глазепа Руслан Ігорович розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функції від 13.10.2016 року, протокол про адміністративне правопорушення № 211 від 13.10.2016 року встановив, що ОСОБА_1 13.10.2016 року не допустив посадову особу управління Держархбудінспекції у Черкаській області для проведення перевірки на об'єкті по АДРЕСА_1, на перевірку не з'явився, про необхідність присутності був повідомлений рекомендованим листом з повідомленням № 1023-1ів-112/710 4223), який вручено 27.09.2016 року. Таким чином, позивачем порушено п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп. 1 п. 11, абз. 2 п. 14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

На підставі поданих документів та керуючись статтями 24, 33, 35, 36, 244-6, 276-278, 283 та п.1 ч. 1 статті 284 КУпАП головним інспектором будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області винесено постанову про адміністративне правопорушення № 169, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у порушенні вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, а саме: недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі по тексту - Порядок № 533) посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

За недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю і тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

З протоколу про адміністративне правопорушення № 169 від 26.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням № 1023-1ів-112/710 4223) надісланим на адресу: АДРЕСА_1, був повідомлений про проведення 13.10.2016 року посадовими особами управління Держархбудінспекції у Черкаській області перевірки на об'єкті будівництва по АДРЕСА_1.

Водночас відповідачем не надано суду докази надсилання позивачу рекомендованого листа з повідомленням про вручення № 1023-1ів-112/710 4223), який зазначено у оскаржуваній постанові, як підтвердження вручення позивачу відповідного повідомлення.

Відповідно до ч. 9 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Судом установлено, що фактичним місцем проживання та реєстрації позивача є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3. Управлінням Державного архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області повідомлення про проведення перевірки 13.10.2016 року на вказану адресу позивачу не надсилались.

Також з матеріалів справи вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 відключене газове постачання, що підтверджено актом ПАТ «Черкасигаз» від 26.06.2016. Також, позивачем додано заяву до КП «Агроекологія» від 22.09.2016 про ненарахування оплати за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1, адже там ніхто не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 6, 17, 99, 158-160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області № 169 від 26.10.2016 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 5950 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В. В. Морозов