Справа № 803/305/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Справа № 876/9315/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.12.2015 року № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 24 грудня 2015 року № .

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно із пп.212.1.11 п.212.1, пп.212.3.1, п.212.3 ст.212, п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України платниками податків є особи - суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб'єкти підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів. Реєстрація здійснюється не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється реалізація підакцизних товарів. Отже, реєстрація контролюючими органами таких платників, як платників акцизного податку здійснюється автоматично при поданні ними декларації з акцизного податку до контролюючих органів обслуговують адміністративно - територіальні одиниці, на яких розташовано пункти продажу підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, товарів, зазначених у пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 ПК (нафтопродукти, скраплений газ, речовин, що використовуються як компоненти моторних палив, а також паливо моторне альтернативне), безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування (абз.1,2пп.14.1212 п.14.1 ст.14 Кодексу).

Також апелянт зазначає, що даний товар, реалізований шляхом продажу талонів (паливних карток) за таких обставин можливість подальшого перепродажу придбаного пального будь-якому іншому кінцевому споживачу ще й з метою одержання прибутку виключена, адже відпуск товару так чи інакше проводиться виключно із автозаправних станцій позивача. Тобто ні для кого не має змісту придбавати пальне, яке належить (згідно талону, паливної картки) позивачу у будь - якого іншого посередника (суб'єкта господарювання) за вищою ціною ніж воно доступне на АЗС позивача.

Крім того, на ведення діяльності із реалізації тих чи інших підакцизних товарів потрібні відповідні дозвільні документи. Таким чином, твердження позивача відносно правомірності несформованого акцизного податку з огляду на продаж підакцизного товару суб'єкта господарювання знову спростовується відсутністю таких документів.

Судом неправомірно не засновано норми ДСТУ 4303:2004, які визначають поняття «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять». Так, роздрібна торгівля вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг. Торговельна послуга передбачає здійснення додаткової діяльності суб'єкта господарювання в сфері роздрібної та оптової торгівлі з надання допомоги покупцям у здійсненні договору купівлі-продажу товарів, їх доставляння та використання.

Наявність кінцевого споживача (особи, яка безпосередньо використає придбаний підакцизний товар) напряму пов'язана із поняттям кінцевого реалізатора (особи, яка здійснила останній продаж підакцизного товару). Тобто коли відсутній подальший перепродаж підакцизного товару. За таких господарських правовідносин особа, яка придбала та використала підакцизний товар є кінцевим споживачем, особа, яка реалізувала підакцизний товар, як кінцевий реалізатор суб'єктом декларування акцизного податку, так, як подальший перепродаж і товару не здійснюється. В такому випадку, коли суб'єкт господарювання використовує придбаний товар для власних потреб, а не перепродає його він вартість таких товарів відносить до витрат, однак сума акцизного податку з такого товару ним не сплачується з огляду на те, що такий суб'єкт господарювання є кінцевим споживачем і обов'язок зі сплати цього податку покладено на кінцевого реалізатора.

Апелянт вважає, що коли позивач придбавав підакцизний товар він не був кінцевим споживачем, адже мав на меті перепродати такий товар та отримати в результаті такого перепродажу прибуток (що підпадає під визначення комерційної діяльності). При подальшому продажу такого товару та його відпуску із власних автозаправних станцій особам, які безпосередньо його використовують комерційна діяльність відсутня, адже за товар було заплачено його кінцевим споживачем. Також беззаперечним фактом роздрібного продажу пального ПАТ «Укрнафта» є вимоги, передбачені в Правилах роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 20.12.1997 року №1442. Згідно вимог даних Правил роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Тобто, через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві (п.2 Правил №1442 та ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять»), такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до пп.213.1.9,п.213.1 ст.213 ПКУ.

Крім того, відповідно до правил №1442, розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та /або у безготівковій Формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів, тощо ) в установленому законодавством порядку.

Таким чином, податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова), під час здійснення розрахункових операцій.

Судом першої інстанції взагалі проігноровано вимоги Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року №281/171/578/155.

Так, загальними положеннями даної Інструкції передбачено, що вона встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних із прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів. Вимоги її, як зазначено у загальних положеннях, є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців), що здійснюють хоча б один із видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Таким чином, у випадку придбання нафтопродуктів будь-яким суб'єктом господарювання на території України сторони зобов'язані керуватись вимогами даної Інструкції, відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС здійснюється споживачам, у порядку чітко визначеному Інструкцією.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із наказом Ковельської ОДПІ від 23.11.2015 року № 732 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» було призначено тривалістю 3 робочих дні, з 02.12.2015 року документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» щодо правильності відображення показників задекларованих у декларації з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року. 23.11.2015 року за вих. № 59/03-06-1501-23 Ковельська ОДПІ направила на ПАТ «Укрнафта» повідомлення про проведення перевірки, яке вручено позивачу 26.11.2015 року. Ковельською ОДПІ була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ «Укрнафта» з питань правильності відображення показників задекларованих у декларації з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року, про що складено акт від 10.12.2015 року № 1065/15.02/00135390. За результатами аналізу податкової звітності ПАТ «Укрнафта» встановлено неправомірне відображення в рядках 5.4 та 6.4 додатку 6 до декларації з акцизного податку за вересень 2015 року вартість від реалізації товарів для комерційного використання в сумі 242649,22 грн. Перевіркою зроблено висновок про порушення позивачем статей 213 - 216 ПК України, що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за вересень 2015 року в сумі 12132,46 грн. На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ 24.12.2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку на 18198,69 грн., в т. ч.: за основним платежем - 12132,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6066,23 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України платниками акцизного податку є, зокрема, особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України об'єктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 № 130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі. Роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг. Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов'язаних із цим послуг.

Згідно із Порядком заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року №14, Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку:

графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;

графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;

у графі 5 «Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр.3 - гр.4)» вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

Також судом першої інстанції встановлено, що 20.10.2015 року ПАТ «Укрнафта» подало до Ковельської ОДПІ декларацію акцизного податку за вересень 2015 року, зазначивши місцезнаходження пункту продажу товарів - с. Колодяжне Ковельського району, вул. Луцька, 33. В додатку 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку за вересень 2015 року позивач у графі 4 відобразив суму від реалізації підакцизних товарів для комерційного використання (бензини моторні - в сумі 78851,59 грн., інші нафтопродукти - в сумі 151264,97 грн., скраплений газ - 12532,66 грн.). 01.11.2004 року між ПАТ «Укрнафта» (постачальник) та ТзОВ ВТФ «Авіас» (покупець) укладено договір поставки № 26/1341в-АЗС, предметом якого є: постачальник на умовах, викладених в розділах цього договору, зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід'ємною частиною цього договору. Умовами даного договору передбачено наступне: товар за цим договором поставляється на умовах EXW АЗС. Перелік АЗС постачальника зазначений в додатку № 1 до цього договору; поставка товару оформляється актами прийому-передачі ПММ за формою, передбаченою у додатку № 4 до цього договору; товар поставляється (видається) по довірчим документам покупця. Згідно листа ТзОВ ВТФ «Авіас» від 14.01.2016 року № 12 вартість нафтопродуктів, отриманих від ПАТ «Укрнафта» за договором поставки № 26/1341в-АЗС від 01.11.2004 року на АЗС, які розташовані у Волинській області, протягом вересня-жовтня 2015 року була раніше реалізована споживачам по довірчим документам та включена до декларацій акцизного податку у таких періодах, в яких відбулася фактична реалізація довірчих документів покупцям через торгівельні точки, розташовані у Волинській області.

Також вірно зазначено судом, що відповідно до пункту 10.3 даної Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за № 805/15496) відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1442 (з наступними змінами та доповненнями), ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Судом встановлено, що на повідомлення про проведення перевірки від 23.11.2015 року за вих. № 59/03-06-1501-23 позивачем листом від 27.11.2015 року № 337-11-15, одержаним Ковельською ОДПІ 30.11.2015 року, було надіслано відповідачу первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (договір поставки № 26/1341в-АЗС від 01.11.2004 року, акти приймання-передачі товару від 29.09.2015 року № 2/1, № 3/1, від 30.09.2015 року №2/2, № 3/2, декларацію з акцизного податку за вересень 2015 року, звіт за період з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року, витяг з реєстру отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2015 року по АЗС с.Колодяжне, Ковельського району, вул. Луцька, 33).

Згідно пункту 2.7 акту перевірки від 10.12.2015 року № 1065/15.02/00135390, контролюючим органом при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» фактично досліджувалися лише податкова декларація акцизного податку за вересень 2015 року та додаток 6 до неї - розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Суд вірно вважав, що висновки податкового органу, зроблені під час перевірки ПАТ «Укрнафта» про заниження останнім акцизного податку за вересень 2015 року без урахування первинних документів, є передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому підстановно задовольнив позовні вимоги.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року по справі № 803/305/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 17.01.2017 року