Справа № 816/2286/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/2286/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Соловей А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, Гадяцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.07.2016 №19006-13, на підставі якого позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем 18011000 "Транспортний податок з фізичних осіб" за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на протиправність оспорюваного рішення, оскільки на момент його прийняття у контролюючого органу були відсутні відомості про середньоринкову вартість належного ОСОБА_1 на праві власності легкового автомобіля, до податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов'язання не додано. Зауважив, що відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, складеного Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи", вартість належного позивачу легкового автомобіля становить 986400,00 грн, а відтак даний автомобіль не підпадає під визначення об'єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, що наведений у підпункті 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях посилався на те, що позивач є власником легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, що відповідно до положень підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки за даними Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість легкового автомобіля зазначеної марки на 01.01.2016 перевищувала 1033500,00 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з мотивів, викладених у письмових запереченнях Гадяцької ОДПІ, наполягала на відмові у задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Залученою до матеріалів справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 568848 підтверджено, що за позивачем зареєстровано право власності на транспортний засіб - легковий автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску/а.с. 28/.

Гадяцькою ОДПІ сформовано та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення від 26.07.2016 №19006-13, яким визначено податкове зобов'язання за платежем 18011000 "Транспортний податок з фізичних осіб" за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн /а.с. 7а/.

За результатами оскарження даного податкового повідомлення-рішення у порядку адміністративного узгодження, рішеннями Головного управління ДФС у Полтавській області від 29.09.2016 №1021/1/16-31-10-05-11 та ДФС України від 27.10.2016 №11287/1/99-99-11-02-01-14 скарги платника податків залишені без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін /а.с. 45-46, 49-50/.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням Гадяцької ОДПІ від 26.07.2016 №19006-13, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Спір у даній справі точиться щодо правомірності рішення контролюючого органу про нарахування позивачу транспортного податку у 2016 році щодо об'єкта оподаткування - належного позивачу на праві власності легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску.

Суд зауважує, що транспортний податок в Україні запроваджено з 01.01.2015 на підставі Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким з-поміж іншого внесені зміни до статті 267 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до вимог підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

При цьому за приписами пунктів 267.2 - 267.5 статті 267 Податкового кодексу України (у редакції Закону №71-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Водночас Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" внесено зміни до статті 267 Податкового кодексу України, що набули чинності з 01.01.2016.

Зокрема, підпункт 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України у редакції названого Закону встановлює, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Отже, з 01.01.2016 змінено об'єкт оподаткування транспортним податком, а саме визначено, що транспортний податок у 2016 році сплачується за легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Натомість відповідні зміни не стосуються запровадження транспортного податку як такого, у зв'язку з чим посилання позивача на приписи підпунктів 4.1.4, 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України суд вважає безпідставними.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року становила 1378 гривень.

Таким чином, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році були легкові автомобілі не пізніше 2011 року випуску, середньоринкова вартість яких станом на 01.01.2016 становила не менш 1033500,00 грн (1378 х 750).

Як підтверджено залученою до матеріалів справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 568848, належний позивачу на праві власності легковий автомобіль Toyota Land Cruiser 200 2013 року випуску/а.с. 28/.

Щодо визначення середньоринкової вартості зазначеного автомобіля, суд звертає увагу на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 названої Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року /пункт 13 Методики/.

Листом ДФС України від 02.09.2016 вих. №29470/7/99-99-13-03-02-17 повідомлено, що легковий автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200 з об'ємом двигуна 4461 см3, коробка переключення передач автоматична, строком експлуатації до чотирьох років, внесено до переліку Мінекономрозвитку щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 /а.с. 48/.

Як пояснила у судовому засіданні представник відповідача, здійснення розрахунку середньоринкової вартості автомобіля не відноситься до повноважень податкової інспекції, податкові повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку контролюючими органами формуються у автоматичному режимі, на підставі інформації, внесеної ДФС України до АІС "Податковий блок".

Щодо посилань позивача на звіт про незалежну оцінку майна від 05.10.2016 №1358707_05102016_FD161005-001, складений Приватним підприємством "Центр незалежної оцінки та експертизи", за змістом якого вартість належного позивачу легкового автомобіля визначено у розмірі 986400,00 грн /а.с. 12-31/, суд зауважує, що такий звіт не може бути визнано належним доказом у справі, оскільки при нарахуванні транспортного податку контролюючий орган має використовувати інформацію, надану виключно Мінекономрозвитку. До того ж, як встановлено судом зі змісту зазначеного звіту, вартість належного позивачу автомобіля експертом розрахована не у відповідності до формули, наведеної у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403, як те передбачено пунктом 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів /а.с. 24/.

Так само, суд не приймає у якості належного доказу у справі наданий позивачем розрахунок вартості від 10.09.2016, оскільки його сформовано після надіслання спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що позивачем не спростовано доводи контролюючого органу про те, що середньоринкова вартість легкового автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску на момент виникнення спірних відносин перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

А відтак, означений автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Згідно з підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) /абзац перший підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України/.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Гадяцькою ОДПІ правомірно сформовано та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення від 26.07.2016 №19006-13.

Відсутність розрахунку податкового зобов'язання не є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки ставку податку безпосередньо визначено у пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України та вона становить 25000,00 грн.

Так само, не може бути визнано достатньою підставою для скасування спірного рішення несвоєчасне надіслання такого рішення платнику податків.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 10 січня 2017 року.

Суддя С.С. Бойко