Справа № 537/5071/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р.Справа № 537/5071/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 листопада 2016 року по справі № 537/5071/16-а за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 УПП в м.Кременчуці лейтенанта поліції Онищенка Миколи Олеговича, Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Інспектора роти № 1 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції Онищенка Миколи Олеговича, Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції в якому просив суд скасувати постанову серії АР № 152221від 03.10.2016 року інспектора роти № 1 УПП в м. Кременчуці лейтенанта поліції Онищенка Миколи Олеговича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 122 КУпАП та визнати дії інспектора незаконними та неправомірними.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано дії інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці лейтенанта поліції Онищенка Миколи Олеговича незаконними та протиправними.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2016 року серії АР № 152221 винесену інспектором роти № 1 УПП в м. Кременчуці лейтенантом поліції Онищенком Миколою Олеговичем про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 33-35).

Відповідач - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.37-39). Апелянт наголошує на доведеності факту вчиненого позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП,а висновки суд першої інстанції про порушення відповідачем вимог ст..ст.268 та 280 КУпАП є необґрунтованими доказами.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Апелянт в апеляційній скарзі просив розглянути справу у їх відсутність. Колегія суддів вважає, що неявка в судове засідання сторін, не є перешкодою для розгляду та вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що 03 жовтня 2016 року інспектором роти №1 УПП в м. Кременчуці лейтенантом поліції Онищенком Миколою Олеговичем, винесено постанову серії АР № 152221 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 03.10.2016 року о 23 год. 20 хв. в м. Кременчуці по вул. Велика набережна, 63, водій ОСОБА_1 перед поворотом направо не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2 ПДР України.

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. 9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як встановив суд першої інстанції в судовому засіданні, що ОСОБА_1 їхав в м. Кременчуці, по вул. Велика Набережена, що є головною та єдиною дорогою в тому місці, прямолінійно повторюючи конфігурацію самої дороги. Ця дорога має повороти, які повторюють конфігурацію дороги та не змушують змінювати напрям руху чи перестроюватися. Водій ОСОБА_1 рухався по даній дорозі, не перестоюючись, не змінюючи напрямок руху та не розвертаючись, що підтвердили відповідачі. Круті повороти цієї дороги позначаються відповідним знаком 1.1 "Небезпечний поворот праворуч" або знаком 1.2 "Небезпечний поворот ліворуч", що підтверджується відповідною картою інтернет ресурсу «Яндекс карти» та відповідним фотознімком місце правопорушення, що не заперечувалося відповідачами.

Даний знак є попереджувальним знаком, який попереджає водія про небезпечний поворот праворуч, тобто, що саме дорога має небезпечний поворот праворуч.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці «чинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган посадова особа виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів, з огляду на наявні у справі матеріали справи, також вбачає, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності проводився без дотримання норм передбачених ст. 268, 280 КУПАП, а саме взагалі не надано доказів роз'яснення прав та обов'язків такій особі, дотримання з боку Відповідача-інспектора принципу права на захист для позивача, відібрання пояснень у останнього, з'ясування чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та фіксування такого в постанові про притягнення. Такого не вбачається також і з самого змісту постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 03.10.2016 року. Такі порушення з боку відповідача, вказують на порушення прав позивача, що вказують на протиправність дій, яка не може створювати та не породжує законних юридичних наслідків у вигляді прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначене, колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 14 листопада 2016 року по справі № 537/5071/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Подобайло З.Г.