Справа № 340/197/16-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Справа № 876/9128/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій в частині накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України в частині накладення стягнення, постанову в справі про порушення митних правил № 0838/20909/16 від 25 березня 2016 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу змінити та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляцій скарзі зазначає, що 25.03.2016 року заступником начальника Львівської митниці, винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0838/20909/16, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнені у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень. Зазначену постанову він отримав 05 квітня 2016 року. Даною постановою встановлено, що 18.01.2016 року о 01:01 год. він ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська»» Львівської митниці ДФС в митному режимі транзит транспортний засіб «SКODА FАВІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, країна реєстрації - Республіка Польща, а також було встановлено відсутність інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 07.03.2016 р. Вказує, що він не зміг вивести транспортний засіб за межі митної території України у встановлений строк, у зв'язку з тим, що транспортний засіб знаходиться в несправному стані, проте докази щодо технічного стану автомобіля, який непридатний до експлуатації не взяті до уваги заступником начальника Львівської митниці ДФС. Позивач вважає, що постанову в справі про порушення митних правил № 0838/20909/16 винесено правомірно, оскільки в його діях наявний склад правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, однак в частині накладення стягнення на нього не враховано вимоги ст. 487 МК України та не дотримано вимог ст. 33 КУпАП, а саме: не враховано його особу, не встановлено його майновий стан, не встановлено обставин, що пом'якшують відповідальність, так як він здійснює догляд за перестарілою бабусею та в нього на утриманні знаходиться вагітна дружина. Також не вирішувалося питання можливості звільнення його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, хоча жодної матеріальної шкоди вищезгаданим правопорушенням завдано не було.

Статтею 90 МК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. Згідно з ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Позивачем ввезено на митну територію України транспортний засіб особистого користування «SКODА FАВІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, країна реєстрації - Республіка Польща, в митному режимі «транзит» по смузі руху «зелений коридор» без сплати митних платежів та без здійснення письмового декларування, згідно чинного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу. (ч.5 ст.102)

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку позивачем не заперечується.

Водночас, ч. 1 ст.460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Апелянт вважає, що ним дотримано умови, за яких законодавець визначає підстави можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили та ліквідації їх наслідків, документально підтверджено наявність фактів, дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому при винесенні оскаржуваної постанови посадовою особою митного органу не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених ст.2 КАС України та безпідставно притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.470 Митного кодексу України, що є наслідком такі дії визнати протиправними та скасувати оскаржувану постанову.

На підставі викладеного вище, просить скасувати постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської о від 17 жовтня 2016 р. та ухвалити постанову, якою визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил № 0838/20909/16 від 25.03.2016 року.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних протоколу про порушення митних правил №0838/20909/16 від 07.03.2016 року, складеного старшим державним інспектором ВМО №3 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФСУ, 07.03.2016 року о 14 год. 38 хв. в зону митного контролю пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС із Польщі до України в'їхав автомобіль марки «VОLKSWАGЕN-LТ 35», р.н. Польщі RР60229 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 В ході проведення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього до АСМУ «Інспектор» та в ЄАІС Держмитслужби України було виявлено, що гр. ОСОБА_1 18.01.2016 року о 01:01 год. ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська»» Львівської митниці ДФС в митному режимі транзит транспортний засіб «SКODА FАВІА», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, країна реєстрації - Республіка Польща. Також було встановлено відсутність інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, а тому станом на 07.03.2016 року позивачем перевищено встановлений нормами ст. 95 МК України граничний строк тривалістю 10 діб доставки транспортного засобу до митного органу, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.470 МК України. До протоколу додано письмове пояснення ОСОБА_1 від 07.03.2016 року, в якому він зазначив, що не вивіз вчасно автомобіль, у зв'язку з тим, що даний автомобіль є в несправному стані. Про те, що необхідно попередити про це митні органи, він не знав. Відповідно 25.03.2016 року на підставі вказаного вище протоколу, в.о.начальника Львівської митниці Міндоходів Мірошниченко М.І. винесено постанову №0838/20909/16 про порушення митних правил, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно позовної заяви ОСОБА_1 визнав факт порушення митних правил, так як перевищив встановлений ст.95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем до органу доходів і зборів більше ніж на десять діб, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.470 МК України, а тому відповідно до ч.3 ст.72 КАС України, дані обставини не підлягають доказуванню.

При цьому судом правильно враховано, що відповідно до ст. 461 МК України за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а санкцією ч.3 ст.470 МК України встановлено лише один вид адміністративного стягнення - штраф. Представлені ж позивачем ксерокопії фотографій автомобіля із зазначенням «після ДТП», суд підставно не взяв до уваги, оскільки жодних належних доказів, які б свідчили про ДТП за участю автомобіля марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер RP 59415, суду не надано.

При вище викладених обставинах, а також з урахуванням поведінки позивача, який згідно з інформацією наявною в ПІК «Інспектор-2006» станом на 19.05.2016 року не вивіз автомобіль марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер RP 59415 за межі митної території України, тобто після винесення постанови в справі про порушення митних правил, продовжує вчиняти протиправну поведінку, на час розгляду справи про порушення митних правил, не надав жодної інформації, яка б свідчила про наявність обставин, що пом'якшують відповідальність, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що рішення у справі про порушення митних правил № 0838/20909/16 в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень є справедливим, винесеним відповідно до санкції статті, та пропорційно характеру правопорушення.

Розглядаючи спір в частині позовних вимог в яких ОСОБА_1 просив постанову в справі про порушення митних правил № 0838/20909/16 від 25 березня 2016 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу змінити та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо нього усним зауваженням, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням. З огляду на приписи зазначеної статті, суд першої інстанції правильно вказав, що законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження - такий метод виховного впливу, що не пов'язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу. А суд, у даній спірній ситуації, не наділений повноваженнями звільнення від стягнення та винесення усного зауваження, вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу, в даному випадку - митного органу, і можливість застосування норми ст.22 КУпАП є правом, а не обов'язком органу (посадової особи), що розглядає справу.

При цьому колегія суддів зазначає, що відмовляючи у задоволенні вказаної частини позовних вимог суд першої інстанції поза увагою залишив ту обставину, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. А отже суд першої інстанції, з урахуванням вище викладеного, помилково відмовив у задоволенні позовних вимог чим по суті перебрав на себе повноваження органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення. Суд апеляційної інстанції вважає, що у цій частині позовних вимог провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1, 4 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 203, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2016 року по справі № 340/197/16-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну постанови у справі про порушення митних правил № 0838/20909/16 від 25 березня 2016 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та звільнення від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, скасувати і в цій частині провадження у справі закрити.

У решті постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2016 року по справі № 340/197/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 17.01.2017 року