Справа № 826/5222/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 січня 2017 року 12 год. 30 хв. № 826/5222/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління МВС України в місті Києві у частині не видання наказу про виплату упродовж двох місяців із дня, наступного за днем звільнення, грошового забезпечення, яке позивач отримував за штатною посадою на 24 жовтня 2015 року, тобто на день звільнення із посади (скорочення);

- стягнення із відповідача на користь позивача двомісячного грошового забезпечення, яке позивач отримував за штатною посадою на 24 жовтня 2015 року, тобто на день звільнення із посади (скорочення), у загальному розмірі 13581,18 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем протиправно не прийнято відповідний наказ про виплату ОСОБА_1 впродовж двох місяців з дня, наступного за днем звільнення, грошового забезпечення, яке він повинен був отримати за штатною посадою на момент звільнення, чим порушено його законні права та інтереси.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/5222/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті позивач підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах.

Представник відповідача у відповідне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

При цьому, до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року Головним управлінням МВС України в місті Києві прийнято наказ №915 о/с, яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення), звільнено ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. "г" (скорочення штатів) п. 64.

При цьому, за переконанням позивача, відповідачем протиправно не прийнято відповідний наказ про виплату ОСОБА_1 упродовж двох місяців із дня, наступного за днем звільнення, грошового забезпечення, яке позивач отримував за штатною посадою на 24 жовтня 2015 року, тобто на день звільнення із посади (скорочення), як це передбачено в п. 3.4.8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499 (далі - Інструкція).

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Відповідно до п. 8, пп. "г" п. 64 Положення, дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема, у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема, через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Суд звертає увагу, що позивачем не оскаржується його звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. "г" п. 64 Положення.

Згідно із п. 3.4.8 Інструкції, особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв'язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).

Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється, виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом.

Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України.

Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями.

Під час визначення права на грошове забезпечення у строки, передбачені цією Інструкцією, не зараховуються періоди перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я.

За бажанням особи їй надається чергова відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку в разі звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до законодавства.

При цьому, вказаний вище пункт Інструкції регулює питання виплати грошового забезпечення в разі скорочення штатної посади та перебування у розпорядженні (без звільнення з органів внутрішніх справ).

Проте, в межах спірних правовідносин ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ, а тому п. 3.4.8 Інструкції на позивача не поширюється, а відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління МВС України в місті Києві у частині не видання наказу про виплату упродовж двох місяців із дня, наступного за днем звільнення, грошового забезпечення, яке позивач отримував за штатною посадою на 24 жовтня 2015 року, та, як наслідок, про відсутність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача відповідного двомісячного грошового забезпечення у загальному розмірі 13581,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно із ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин