Справа № 826/2374/16
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2374/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» Волощука Ігоря Григоровича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.16р. у справі №826/2374/16 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» Волощука Ігоря Григоровича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання протиправною бездіяльності щодо невключення його до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язання подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» у розмірі 200 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.16р. адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Банк «Національні інвестиції» у розмірі 200 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати в цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом безпідставно не враховано, що укладений між позивачем та банком договір є нікчемним з підстав передбачених п.9 ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем (вкладник) та ПАТ «Банк «Національні інвестиції» було укладено договір банківського рахунку №26764980/11/Деп від 09.09.15р., відповідно до якого Банк, керуючись Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземній валютах, затвердженою Постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р. (зі змінами та доповненнями), відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті Гривня НОМЕР_1 здійснює його розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов Договору (пункт 1.1. статті 1 Договору банківського рахунку №26764980/11/Деп від 09.09.2015р.)

Відповідно до умов Договору, а саме, підпункту 2.1.5 пункту 2.1. статті 2, Банк бере на себе зобов'язання надавати Клієнту послуги, пов'язані з переказом коштів на рахунок.

Згідно платіжного доручення №1 від 17.09.15р. ОСОБА_3 на рахунок позивача НОМЕР_1 перерахував 200 000 грн., призначення платежу: приватний переказ діду.

В той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.15р. № 613 «Про віднесення ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.15р. № 172 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні Інвестиції» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якої в ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.15р.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 01.12.15р. № 853 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Національні Інвестиції» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.12.15р. № 214 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Національні Інвестиції» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Національні Інвестиції», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Національні Інвестиції» начальнику відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волощуку Ігорю Григоровичу на два роки з 03.12.15р. до 02.12.17р. включно.

На адресу позивача надійшло повідомлення від 02.12.15р. про нікчемність правочину, згідно з яким ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» повідомило позивача про нікчемність договору банківського рахунку.

Зокрема, у вказаному повідомленні зазначено, що правочин від 17.09.15р. щодо перерахування грошових коштів за платіжним дорученням в сумі 200 000 грн. з поточного рахунку, відкритого в АТ «Банк «Національні Інвестиції» на ім'я ОСОБА_3 на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 є нікчемним з підстав, передбачених п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему кантування вкладів фізичних осіб» через здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення затрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Дізнавшись про відсутність позивача в загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов в оспорюваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як вкладник, набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах його граничного розміру.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12р. № 4452-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 4452-VI).

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із статтею 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як зазначено в частині 2 статті 38 Закону № 4452-VI, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За змістом частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Уповноваженою особою Фонду створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк «Національні інвестиції» відповідно до наказу від 22.09.15р. №30.

За результатами роботи вказаної Комісії встановлено перелік правочинів (у тому числі і правочин, укладений позивачем), що вчинялися в період дії постанови Національного банку України від 15.09.15р. №607/БТ про визнання банку проблемним.

Зокрема, комісією виявлено, що всупереч вимогам постанови Національного банку України від 15.09.15р. №607/БТ 17.09.15р. відповідно до платіжного доручення на поточний рахунок позивача з поточного рахунку ОСОБА_3 перераховано грошові кошти на суму 200 000 грн. з призначенням платежу: переказ діду.

Рішення комісії щодо виявлених правочинів (договорів) оформлені відповідними протоколами та затверджені Уповноваженою особою Фонду.

З урахуванням висновків Комісії Уповноваженою особою Фонду наказом від 13.11.15р. №56/1-ос визнано нікчемними правочини (договори) згідно переліку, в тому числі договір, укладений між позивачем та ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Так, договір визнано нікчемним з підстав передбачених п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, а саме: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Статтею 1062 Цивільного кодексу України встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. за №1172/8493 кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, відповідач вказав на те, що ОСОБА_3 було здійснено штучне розподілення коштів, які знаходились на його поточному рахунку, шляхом перерахування їх фізичним особам, в т.ч. й позивачу, за результатами чого, на думку відповідача, збільшилась гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Поряд з цим, відповідачем не надано доказів на підтвердження факту того, що дії ОСОБА_3 щодо перерахунку коштів з власного банківського рахунку на рахунок позивача суперечить закону.

Відносини між позивачем та ОСОБА_3 щодо переказу грошових коштів відбулися до запровадження тимчасової адміністрації банку, а тому відсутні підстави для висновку про порушення вимог Закону № 4452-VI.

Таким чином, Уповноваженою особою не доведено наявності визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, які б свідчили про нікчемність укладеного правочину позивача з банком, а тому не доведено й наявності законних підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

У свою чергу, на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені. Факт отримання банком коштів не заперечується і відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 12.01.2016р. № К/800/46158/15 по справі №826/12161/15.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Приписами пунктів 2, 4 розділу IV Положення закріплено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З наведеного слідує, що за відсутності підстав нікчемності правочину відповідач має подати до Фонду додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_3, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані.

У іншій частині - постанова суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не переглядається, оскільки за правилами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» Волощука Ігоря Григоровича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.16р. у справі №826/2374/16 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.16р. у справі №826/2374/16 - без змін.

Дана ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.