Справа № 320/3904/16-а
Суддя: Ніколова І. С.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.07.2016
Справа №320/3904/16-а
Провадження №2-а/320/149/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Ніколової І.С.

при секретарі: Колеснікової Л.В.,

за участю представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до п.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до п. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453 VI у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізький області № 08-03/725 від 18.05.2016 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням різниці, яка була сплачена, починаючи з 01 травня 2016 року. Свій позов мотивує тим, що йому на підставі постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 02.03.2016 р. нараховується довічне щомісячне грошове утримання відповідно до ЗУ " Про судоустрій і статус суддів", яке виплачується відповідачем по справі, та у якого знаходиться його пенсійна справа. Даний вид соціального забезпечення судді у відставці залежить від одного чинника - розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тому при його зміні здійснюється відповідний розрахунок. Згідно довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 18.05.2016 р., суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.05.2016 р. збільшилася і складається з наступних виплат: оклад 14 500 грн.; доплата за роботу на адміністративній посаді (5%) - 725 грн.; доплата за вислугу (60%) - 8700 грн. , а всього 23925 грн. Єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування нараховується на суму 23925 грн. На його звернення 23.05.2016 р. №196 до ОСОБА_3 обєднаного Управління ПФ України в Запорізькій області з заявою про перегляд розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» він отримав письмове рішення ОСОБА_3 обєднаного Управління ПФ України в Запорізькій області від 06.06.2016 р. №196. Даним рішенням йому було відмовлено у зазначеному перегляді з посиланням на те, що з 01.04.2015 р. ніяких перерахунків грошового утримання діючим законодавством не передбачено. Крім того, згідно частини 4 ст. 141 Закону № 2453 передбачено перерахунок лише суддям Конституційного Суду України у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України. Позивач вважає дії відповідача протиправними та просить суд зобовязати Мелітопольське обєднане Управління ПФ України в Запорізькій області здійснити йому перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 18.05.2016 р.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного Управління ПФ України в Запорізькій області - ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 23.02.2016 р. відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI. Станом на 01.05.2016 р. - дати збільшення розміру мінімальної заробітної плати, із ч. 3 ст. 141 "Пенсія або довічне грошове утримання судді у відставці " Закону 2453 виключено другий абзац, де було зазначено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювався перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Тобто з урахуванням змін до Закону № 2453, які внесено ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. № 213, частина 3 ст. 141 Закону № 2453 не передбачає з 01.04.2015 р. ніяких перерахунків грошового утримання. Також ч. 4 ст. 141 Закону № 2453 передбачено перерахунок раніше призначеного грошового утримання суддів Конституційного Суду України, умови і порядок якого визначається Кабінетом Міністрів України, але станом на червень 2016 року відповідних постанов, із зазначеного питання, не приймалися. Тому законних підстав для здійснення перерахунку грошового утримання згідно із довідкою від 18.02.2016 р. № 08-03-/75, виданою ТУ ДСА України в Запорізькій області немає. Крім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ від 02.03.2015 р. № 213 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ "Про судоустрій та статус суддів". Таким чином, з 01.06.2015 р. органами ПФУ щомісячне довічне грошове утримання суддів в порядку та на умовах, визначених ЗУ " Про судоустрій та статус суддів " не призначається, а призначене грошове утримання до 01.06.2015 р. - не перераховується. Згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20/20 визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громади та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. При цьому Конституційним Судом України взято до уваги ст. 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюється з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено і у рішенні суду в справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 року. Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовим становищем держави. Виходячи з вище вказаного, управління ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області не вбачає в своїх діях протиправних, неправомірних дій, так як діяло винятково на підставі діючого законодавства.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав.

На підставі постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 02.03.2016 р. ОСОБА_2 нараховується довічне щомісячне грошове утримання відповідно до ЗУ " Про судоустрій і статус суддів", яке виплачується відповідачем по справі, та у якого знаходиться його пенсійна справа.

Ця обставина не оспорюється відповідачем.

Довічне грошове утримання суддям у відставці виплачується органами ПФУ за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до п.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідний посаді. За кожний рік праці на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку.

Відповідно норм вказаних статей встановлено, що даний вид соціального забезпечення судді у відставці виплачується щомісячно та залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Даний вид соціального забезпечення судді у відставці залежить від одного чинника - розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тому при його зміні здійснюється відповідний розрахунок.

Згідно довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08 - 03/725 від 18.05.2016/а.с.10/, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01.05.2016 р. становить 23 925 грн. і складається з наступних виплат:

- оклад 14 500 грн.;

- доплата за роботу на адміністративній посаді (5%) - 725 грн.;

- доплата за вислугу (60%)- 8700 грн.

Єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування нараховується на суму 23 925 грн.

На звернення позивача №196 від 23.05.2016 р. до ОСОБА_3 обєднаного Управління ПФ України в Запорізькій області з заявою про перегляд розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивач отримав письмове рішення ОСОБА_3 обєднаного Управління ПФ України в Запорізькій області від 06.06.2016 р. №196. Даним рішенням йому було відмовлено у зазначеному перегляді з посиланням на те, що з 01.04.2015 р. ніяких перерахунків грошового утримання діючим законодавством не передбачено. Крім того, згідно частини 4 ст. 141 Закону № 2453 передбачено перерахунок лише суддям Конституційного Суду України у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України. /а.с.11/

Правові засади організації судової влади, порядок забезпечення судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07. 2010 р.

Частина II Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( розділ XIII) визначає те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяв раніше.

ОСОБА_2 на підставі постанови Мелітопольського міськрайонного суду від 02.03.2016 р. нараховується довічне щомісячне грошове утримання відповідно до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 90% суддівської винагороди, загальний розмір якої на час звернення до суду складає 20463,00 гривень, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 23 лютого 2016 року. /а.с. 5-9/

При цьому судом було встановлено, що 13 березня 2014 року позивачем була подана заява до Верховної Ради України про звільнення з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України. 13 березня 2014 року позивач звернувся до Вищої ради юстиції з письмовою заявою про внесення подання про звільнення з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у зв'язку із поданням заяви про відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126, ст. 131 Конституції України та ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Розгляд Вищою радою юстиції матеріалів щодо внесення подання про звільнення позивача з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у зв'язку із поданням заяви про відставку в 2014 році не призначався. 24 вересня 2015 року новим складом Вищої ради юстиції прийнято рішення № 664/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку». Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 788-VІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивач був звільнений з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку. На підставі вказаної Постанови Верховної Ради України 22 лютого 2015 року головою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області виданий наказ № 06-к «Про виключення зі складу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області судді Васильцова О.В.» у зв'язку зі звільненням з посади судді у відставку.

Таким чином, розглядати норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», необхідно у контексті тривалості правовідносин та збереження за позивачем статусу судді, поняття дії закону в часі, при цьому нормативні правові акти втрачають силу, якщо у дію вводяться нові нормативні акти, які встановлюють інше регулювання аналогічних питань.

У цьому випадку відбувається фактична втрата нормативним актом юридичної сили. При цьому не має зворотної сили Закон, який відміняє чи звужує права, обмежує їх використання. Такий загальноприйнятий принцип випливає з положень Конституції України (ст.58, ст.22).

Отже, дія положень п. 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. повинна бути застосована до даних правовідносин, яка визнає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення, збільшення розміру грошового утримання працюючого судді з 01.06.2016 р. підтверджується довідкою ТУ ДСА України в Запорізькій області № 08 - 03 /725 від 18.05.2016 р./а.с.10/

Наведене закріплене у рішеннях Конституційного Суду України, що стосується правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, що вказане Конституційним судом, зокрема про неможливість відміни та звуження змісту та обєму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні суддів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення ним своїх професійних обовязків та особливою формою його соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме:

- від 24 червня 1999 року № 6- рп /99, від 20 березня 2002 року ( справа про пільги, компенсації та гарантії);

- від 01 грудня 2004 року № 19 рп/2004 ( справа про припинення дій чи обмежень пільг, компенсацій та гарантій);

- від 11 жовтня 2005 року № 8 рп / 2005 ( справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання);

- від 18 червня 2007 року № 4 рп /2007 ( справа про гарантії незалежності суддів);

- від 22 травня 2008 року № 10 рп /2008.

Крім того, в абзаці третьому пункту 4 абзацах другому, третьому пункту 7мотивувальній частині свого Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-РП Конституційний Суд України зазначив, що "…конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи право і на пенсійне забезпечення,передбачають за змістом статей 1,3, 6 (частина 2), 8, 9 (частина друга), 22, 23, 24( частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і повязану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що майбутнє ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто майбутнє право не може бути скасовано, звужене".

Натомість підлягає застосуванню п.3 ст.138 Закону України № 2453 "Про судоустрій та статус суддів" в редакції до змін, внесених Законом України № 3668, а саме, "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір довічного щомісячного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше, ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання."

Наявність п.4 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", якою визначається порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України жодним чином не змінює зміст п. 3 ст.138 Закону України " Про судоустрій і статус суддів", та не виключає право судді загальних судів на перерахунок довічного грошового утримання у звязку зі зміною грошового утримання працюючого судді, при цьому довічне грошове утримання не призначається судді одноразово та залишається незмінним, а має постійно виплачуватися в розмірі, визначеному законом, тобто, відповідати п. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який визнано конституційним згідно рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3 рп/2013, справа № 1-2/2013.

Крім того, згідно абзацу 8 підпункту 5 пункту 4 Указу Президента України № 384 від 06.04.2011 року «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», саме на органи Пенсійного фонду покладено обовязок щодо «призначення (перерахунок) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці».

Постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України 12 березня 2008 року за № 200 /14891, затверджено "Порядок подання документів для призначення і виплат щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України".

Згідно з п. 1.1 та п. 2.1 цього Порядку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до управлінь Пенсійного Фонду України у районах, містах, районах за місцем проживання ( реєстрації) судді, зокрема, надається довідка про заробітну плату через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

В довідці ТУ ДСА в Запорізькій області за № 08 - 03 /725 від 18.05.2016 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказано, що суддівська винагорода позивача враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці».

Цей документ також підтверджує право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже на підставі вищевикладеного та, виходячи з системного аналізу положень ст.22,64,126 Конституції України, правових позицій Конституційного суду України з питань гарантії незалежності суддів та частини третьої статті 11 Закону України «Про статус суддів» (який діяв на день виходу позивача у відставку) можна зробити висновок, що конституційний принцип гарантованості конституційних прав і свобод конкретизований через вимогу неможливості їх скасування або звуження, поширюється також на норми матеріального і соціального забезпечення суддів та їх соціального захисту.

Таким чином, матеріальні та соціальні гарантії суддів у відставці, які були встановлені на день виходу ОСОБА_2 у відставку, не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесеними до чинних законів змінами.

При таких обставинах вказані позовні вимоги суд вважає обґрунтованими.

При вирішенні питання щодо правильного застосування відповідачем ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453- VІ при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та при відмові в його перерахунку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України.

Суддя звільняється з посади органом, що його обрав, або призначив, у разі: подання суддею заяви про відставку, або про звільнення з посади за власним бажанням (п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України).

Згідно ч.1 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (№2453-VI від 07.07.2010р.), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку ( ч.5 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в ред. від 07.07.2010 р.).

З правової точки зору це означає, що відповідно до положень ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. (прим. за яким позивач пішов у відставку), він має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, а в разі зміни заробітної плати суддів - на перерахунок грошового утримання, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді в цей час.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, за якою щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною, звільненою від сплати податків, грошовою виплатою що слугує забезпеченню належного утримання судді, в тому числі, звільненому від виконання обовязків судді. (Рішення від 11.10.2005 року №8-рп/2005, рішення від 18.06. 2007 року №4-рп/2007).

Теж саме випливає з рішення Конституційного суду України від 03 червня 2013 року № 3- рп /2013. Крім того, Рішенням Конституційного Суду України № 4 РП/2016 від 08.06.2016 року визнані такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення: " частина третьої статті 141 Закону України " Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453 VI Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213 VIII, при цьому вищеназвана норма Закону не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України свого рішення.

Натомість застосуванню підлягає частина 3 ст. 141 Закону України " Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453- VI до внесення змін Законом України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213 VIII, тобто у редакції Закону України " Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 № 192 - VIII, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір довічного щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим, ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання."

Не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III " Прикінцеві положення" Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. № 213 VIII в частині скасування з 01.06.2015 норм, щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України " Про судоустрій і статус суддів."

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень Законів України, визнаних неконституційними."

З рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії та заперечень відповідача /а.с. 11, 19-20/ вбачається, що вищевказані норми Конституцій України щодо конституційних гарантій незалежності суддів не були враховані при розгляді заяви позивача від 23.05.2016 р. та вирішенні питання про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, чим порушені законні права та інтереси позивача.

Враховуючи посилання відповідача у запереченнях на рішення Європейського суду з прав людини від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» і рішення суду в справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004, суд вважає, що необхідно звернутись до висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.07.2006, справа «Проніна проти України», «п.23, суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див."Руїз Торія протии Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine),рішення від 09.12.1994, Серія A, N 303-A, параграф 29)».

При таких обставинах дії відповідача щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 суд вважає протиправними, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9-11, 70-71, 158-163 КАС України, ст. ст. 129, 138 п. 3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07. 2010 року, з урахуванням змін, внесених рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3 РП/2013, справа № 1-2/2013 ( справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), а також Рішенням Конституційного Суду України № 4 РП/2016 від 08.06.2016 року ( справа № 1-8 /2016 про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці), ст.ст. 22,126 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до п.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Зобов'язати Мелітопольське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, відповідно до п. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453 VI у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізький області № 08 - 03 /725 від 18 травня 2016 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням різниці, яка була сплачена, починаючи з 01 травня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час її розгляду, мають право звернутися з апеляційною скаргою протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: