Справа № 823/64/17
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2017 року справа № 823/64/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали Державної служби України з безпеки на транспортні до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспортні 12559 грн. 16 коп.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Дана позовна заява подана з порушенням вищезазначеної статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру субєктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати, крім того, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру субєктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-V визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру субєктом владних повноважень розмір ставки судового збору становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII встановлений розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2017 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня 1600 гривень.

Як вбачається з адміністративного позову позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспортні 12559 грн. 16 коп.

Отже, за подання позовної заяви майнового характеру позивачу необхідно сплатити 1600 грн. (12559 грн. 16 коп. (ціна позову) х 1,5 % (ставка судового збору) = 188 грн. 39 коп., однак враховуючи, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру субєктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 1600 грн.).

У прохальній частині адміністративного позову позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у даній справі, оскільки позивач фінансується із бюджетну України, а до кошторису на січень 2017 року, за яким здійснюється оплата судового збору коштів не вистачає.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до статті 88 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 №484-VIII, на Кабінет Міністрів України покладено обовязок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до положень ст. 132 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Із системного аналізу наведених положень вбачається, що відсутність фінансування не створює виняткових обставин для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Згідно положено ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Як однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 10 КАС України.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 05.02.2016 №2, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати. Таку ж позицію підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25 вересня 2015 року по справі 2а-10730/10/1570.

Зазначена правова позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки обмежене фінансування державної установи не може бути підставою для його відстрочення, оскільки обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, без надання переваги субєкту владних повноважень.

На підставі вищезазначеного, подана позовна заява підлягає залишенню без руху в силу ч. 1 ст. 108 КАС України.

Частино 2 ст. 108 КАС України визначено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду, а тому посилання позивача на скорочені строки звернення до суду, як на підставу для відстрочення сплати судового збору не береться судом до уваги.

Враховуючи встановлене, керуючись ст. 108 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспортні про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспортні до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків в термін до 01.02.2017. В строк, наданий судом, позивачу необхідно усунути зазначені вище недоліки.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

4. Розяснити позивачу, що у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

6. Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суддя А.В. Каліновська