Справа № 273/1423/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Михалюк О.П.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" січня 2017 р. Справа № 273/1423/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від "06" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до начальника Закарпатської митниці ДФС Колеснікова Володимира Івановича, державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС Шиманчука Олексія Олексійовича про визнання дій протиправними суб'єктів владних повноважень посадових осіб місцевого органу виконавчої влади ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 повернуто позивачу на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України та роз'яснено, що з позовом необхідно звернутися до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідача.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття адміністративного позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилався на те, що судом першої інстанції не правильно визначено предметну підсудність позову, оскільки відповідно до ч.3 ст.18 КАС України справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Розглянувши справу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до начальника Закарпатської митниці ДФС Колеснікова Володимира Івановича, державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС Шиманчука Олексія Олексійовича про визнання дій протиправними. Як на підставу для звернення до місцевого загального суду посилався на те, що ним оскаржуються дії суб'єктів владних повноважень - посадових (службових) осіб місцевого органу виконавчої влади, а тому саме позивач має право вибору предметної підсудності.

Суд першої інстанції повертаючи адміністративний позов ОСОБА_3 дійшов висновку, що вказана справа не підсудна Баранівському районному суду, оскільки відповідачі по справі не є посадовими (службовими) особами місцевого органу виконавчої влади.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Частиною 2 ст.18 КАС України визначено перелік адміністративних справ підсудних окружним адміністративним судам, а саме тих, де :

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

2) про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням;

3) щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

В свою чергу, частиною 3 цієї статті також встановлено, що справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що лише при оскарженні дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади, позивачу надається право вибору, яким судом буде розглядатись і вирішуватись даний спір: місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом.

Конституція України визначає, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Особливості здійснення виконавчої влади у містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Ці органи є єдиноначальними органами виконавчої влади, владні повноваження яких реалізуються одноосібно їхніми керівниками - головами місцевих державних адміністрацій.

Згідно положень частини 2 статті 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 9 квітня 1999 року №586-XIV (зі змінами та доповненнями) місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Частина 3 названої статті вказує, що місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

В свою чергу, згідно п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пункт 7 Положення визначає, що ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Отже, на відміну від державних районних адміністрацій, які є самостійними суб'єктами у здійсненні своїх повноважень на відповідній території, територіальні органи ДФС підпорядковуються центральному органу виконавчої влади, який має надзвичайно широкі повноваження у відношенні до цих територіальних органів (формує інформаційну політику територіальних органів, здійснює їх внутрішній аудит та контроль за дотриманням законодавства, переглядає їх рішення у визначених законодавством випадках, координує та контролює їх діяльність та організовує їх взаємодію з державними органами та органами місцевого самоврядування тощо).

З огляду на вищезазначене, є правильними висновки суду першої інстанції, що Закарпатська митниця ДФС не є місцевим органом виконавчої влади, оскільки входить до структури органів Державної фіскальної служби України і здійснює повноваження цього центрального органу, а тому положення частини 3 ст. 18 КАС України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм процесуального права. Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від "06" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

- ,