Справа № 805/1535/16-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/1535/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 р. Справа № 805/1535/16-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов’язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Волноваської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов’язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу. В обґрунтування зазначив, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції, отже, податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску винесена неправомірно, без урахування положень ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування». Крім того, відповідно до ст.101 Податкового кодексу України, п.2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року № 577 (далі - Порядок №577), недоїмка з єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5713125,48 грн. підлягає списанню як безнадійний податковий борг.

Просив визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Волноваському районі Головного управління ДФС у Донецькій області від 11.01.2016 року за № Ю-5-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5713125,48 грн.; зобов’язати Волноваську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування в сумі 5713125,48 грн.

Представник позивача до судового засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, надав заперечення в якому зазначив, що станом на 31.12.2015 року за ПАТ “ВАВК” обліковується безперервний борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску у розмірі 5713125,48 грн., при цьому, позивачем самостійно надано розрахунки зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування. Оскільки протягом передбачених Законом строків суми єдиного внеску у повному обсязі не сплачені позивачем, це стало підставою для формування ДПІ у Волноваському районі ГУ ДФС у Донецькій області вимоги про сплату боргу (недоїмки). Крім цього, представник відповідача зазначив, що підстав для списання боргу немає, оскільки в Сертифікаті Торгово-промислової палати передбачено надання позивачу розстрочки.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне:

11 січня 2016 року ДПІ у Волноваському районі ГУ ДФС у Донецькій області станом на 31.12.2015 року сформовано вимогу №Ю-5-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 5713125,48 грн.

Як вбачається з картки особового рахунку позивача та не заперечується відповідачем, до складу цієї вимоги увійшла сума 5504081,81 грн. (вимога № Ю-5-25 від 07.12.2015 року), яка в свою чергу була предметом оскарження у справі № 805/895/16-а та скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-5-25 від 07.12.2015 року, зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-5-25 від №Ю-5-25 у сумі 5504081,81 грн. (недоїмка за період вересень 2014 року - листопад 2015 року).

Щодо скасування вимоги №Ю-6294-17 від 06.06.2016 року в частині нарахування недоїмки за грудень 2015 року у сумі 209043,67 грн. суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України № 2464-VI визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

За частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зокрема зобов'язаний: зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (п. 4 ч. 2).

Відповідно до пункту 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464-VI, днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України не видавався.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII), який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону № 1669-VII розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України» Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Пунктом 1 Закону України від 02.03.2015 року № 219-VIII до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI внесено зміни, зокрема пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Пунктом 28 Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669-VII.

Таким чином, вищевказані зміни до Закону № 2464-VI внесені Законом України від 02.09.2014 р. N 1669-VII, втратили чинність згідно із Законом України від 24.12.2015 р. N 911-VIII, з 01.01.2016 року.

Разом з цим, спірна вимога податкового органу від 11.01.2016 року № Ю-5-25 прийнята саме в період дії Закону № 2464-VI зі змінами внесеними Законом від 02.09.2014 року № 1669-VII, за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з вересня 2014 року по грудень 2015 року.

30 жовтня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з яким до зазначених населених пунктів належало селище міського типу Володимирівка Волноваського району Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»), селище міського типу Володимирівка Волноваського району Донецької області також віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Як зазначалось, за приписами абз. 2 пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, в редакції Закону № 1669-VII, підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Тобто, вказана заява про звільнення подається у будь-який час не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Отже з наведеного вбачається, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку у фіскальних органах та знаходилися на територіях, визначених переліком населених пунктів, де проводилася АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на цей період мають усі законні права для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати єдиного внеску (штрафів та пені) з 14 квітня 2014 року, за наявності поданої ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку у довільній формі заяви про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI (не пізніше тридцяти календарних днів після закінчення АТО).

03 листопад 2014 року ПАТ «ВАВК» звернулось до контролюючого органу із заявою № 146-ахо від 03.11.2014 року, в якій зазначало про те, що відповідно до приписів Закону № 1669-VII підприємство звільняється від своєчасного виконання обов'язків по сплаті єдиного внеску та звільняється від сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасне виконання обов'язків щодо сплати єдиного внеску.

Також, позивач у заяві просив недоїмку по єдиному внеску станом на 31.10.2014 року в сумі 780147,17 грн. визнати безнадійною та списати в порядку передбаченому Податковим кодексом України.

03 серпня 2015 року позивач звернувся до податкового органу із заявою № 754 від 31.07.2015 року про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 1669-VII, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Разом із заявою позивачем подано сертифікат (висновок) ТПП № 2887/05-4 від 05.09.2014 та копію висновку Донецької ТПП від 20.08.2014 № 2255/12.12-03.

18 грудня 2015 року позивач повторно звернувся до контролюючого органу з заявою № 1530 від 18.12.2015 року, в якій також посилається на звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 1669-VII, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Крім того, відповідно до статті 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Тобто, за статтею 10 цього Закону передбачено, що сертифікат ТПП є єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, зокрема, обов'язків платника єдиного внеску. Отже Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання звільнення від відповідальності, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VI за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся то Торгово-промислової палати України з заявами про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин не переробної сили).

Торгово-промисловою палатою України позивачу надано сертифікат (висновок) 2887/05-4 від 05 вересня 2014 року про настання обставин непереборної сили, яким ТПП засвідчило настання обставин непереборної сили з 01 липня 2014 року ПАТ «ВАВК» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, що стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів. При цьому, у вказаному сертифікаті (висновку) зазначено, що встановити термін, протягом кого будуть тривати обставини непереборної сили, встановити неможливо.

Факт настання для ПАТ «ВАВК» форс-мажорних обставин, також підтверджується висновком Торгово-промислової палати від 20.08.2014 року № 2255/12.12-03.

Стосовно посилання відповідача на те, що зазначений сертифікат підтверджує настання обставин непереборної сили відповідно до п. 100.4 і 100.5 ст. 100 ПК України, що дає підстави для відстрочення або розстрочення податкового боргу, а отже, позивач на сьогоднішній день не звільняється від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VІ, суд зазначає, що вказаним сертифікатом підтверджено настання обставини непереборної сили підчас справлення та сплати податків та обов'язкових платежів.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач виконав усі залежні від нього дії, а також вимоги Закону № 1669-VII, який з 14 квітня 2014 року по період проведення АТО є спеціальним законом, а саме докази звернення до контролюючого органу з відповідною заявою, а також докази звернення до ТПП, ці факти є підставою для звільнення останнього з 14 квітня 2014 року від виконання своїх обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI, та відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати єдиного внеску.

Таким чином, відповідачем неправомірно прийнято спірну вимогу від 11 січня 2016 року щодо сплати позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску з вересня 2014 року по грудень 2015 року у сумі 5713125,48 грн., яка утворилась після 14 квітня 2014 року, тобто в період проведення АТО.

Щодо позовних вимог про визнання недоїмки безнадійною та зобов'язання контролюючий орган її списати,суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку №577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до матеріалів справи, 01 червня 2016 року позивач звернувся до контролюючого органу із завявою № 843 від 30.05.2016 щодо визнання безнадійним та списання в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 5713125,48 грн. обчисленої станом 30.12.2015 року, що виникла у ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» та зазначена у вимозі сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 11.01.2016 р. за № Ю-5-25.

Разом з цим, суд зазначає, що на момент звернення позивача до контролюючого органу із зазначеною заявою, вимога про сплату боргу вже була прийнята відповідачем, не скасовувалась в передбаченому законом порядку та породжувана певні юридичні наслідки, а саме обов'язок сплати нарахованої суми боргу. А тому таке звернення позивача із заявою до контролюючого органу про списання боргу є передчасним та не підлягає задоволенню.

Розгляд даного питання відноситься до функціональних обов'язків контролюючого органу, а тому судовий орган не може підмінювати собою орган до компетенції якого відноситься вирішення цього питання, тобто перевищувати свої дискреційні повноваження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року № 805/895/16-а.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 11, 17-20, 69-72, 94, 162, 163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов’язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу задовольнити частково.

Скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Волноваському районі Головного управління ДФС у Донецькій області від 11.01.2016 року за № Ю-5-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 5713125,48 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кошкош О.О.