Справа № 814/1888/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/1888/16

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2016 р. Справа № 814/1888/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод",

до

Миколаївської митниці ДФС,

про

визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації,

В С Т А Н О В И В:

Свій позов товариство обґрунтувало тим, що ціна товару чітко визначена контрактом з постачальником і у відповідача не було ніяких підстав ставити її під сумнів, відмовляти в прийнятті митної декларації, та визначати митну вартість за резервним методом.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що подані декларантом документи не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості: 1) відсутні відомості про страхування товару; 2) відсутні пояснення щодо надання знижки у 60 доларів США; 3) відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, біржові котирування; 4) договір з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів.

Враховуючи це, митним органом, було самостійно визначено митну вартість за резервним методом.

Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача не заперечив можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на це, з урахуванням приписів ч.4 ст. 122 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Миколаївський глиноземний завод” зареєстровано в якості юридичної особи 16.09.04. Основним видом діяльності ТОВ “МГЗ” є виробництво глинозему (оксиду алюмінію), який, в свою чергу, є основним вихідним матеріалом для виробництва алюмінію.

Відповідно до технології виробництва підприємство виготовляє глинозем шляхом перероблення металургійних бокситів, які вилужнюють у міцному лужному розчині. Для приготування цього розчину використовують гідроксид натрію (сода каустична).

Відповідно до п.2.2 Контракту ціна за 1 тону товару розраховується за формулою середнє котирування FOB MED Low агентства ICIS за два місяця, що передували періоду відвантаження з 21 числа першого місяця до 20 числа другого місяця мінус 60 доларів США.

Розрахована ціна зазначається в специфікації, що підписується кожного разу до 25 числа місяця, який передує відвантаженню.

Також, п.3.2 Контракту передбачено, що вантажовідправником по цьому контракту можуть бути ОАО “Химпром” (м. Новочебоксарск, РФ), ОАО “Каустик” (м. Волгоград, РФ), ООО «Новомосковський хлор» (м. Новомосковськ, РФ), ЗАО «Транснефтехим» (м. Москва, РФ), ОАО «БСК» (м. Стерлитамак, РФ), а також будь-які інші відправники на розсуд продавця.

24.06.16 ТОВ “МГЗ” та ОАО “Единая торговая компания” підписали специфікацію №5 про визначення ціни на гідроксид натрію (сода каустична) на поставку 4000 +/- 5% тонн у липні 2016 р. – 267,50 доларів США (арк.спр.81 на звороті).

У серпні 2016 року ОАО “Единая торговая компания” поставило на адресу позивача 4000 т гідроксиду натрію на загальну суму 1070000,00 доларів США (267,00 доларів за тонну). При цьому, відповідно до інвойсу №V-120 від 20.07.16, №V-121 від 23.07.16, №V-126 від 27.07.16, №V-124 від 26.07.16, №V-122 від 25.07.16, №V-127 від 31.07.16, №V-128 від 31.07.16, в якості вантажовідправника зазначено ОАО “Каустик” (РФ) (арк.спр.19 ,30, 38, 47, 56, 64, 73).

Разом з деклараціями підприємством надано відповідачу: контракт №RF/RD/01-16/15-517 від 03.12.15, спеціфікацію № 5, інвойси №V-120 від 20.07.16, №V-121 від 23.07.16, №V-126 від 27.07.16, №V-124 від 26.07.16, №V-122 від 25.07.16, №V-127 від 31.07.16, №V-128 від 31.07.16, накладні СГМС, копії МД країни відправлення, сертифікати походження товару. Під час митного оформлення зазначеної партії товару ТОВ “МГЗ” визначив його митну вартість відповідно до ст.58 Митного кодексу України за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) – 267,50 доларів США за тонну, на загальну суму 1070000,00 доларів США.

На етапі перевірки митної вартості, відповідач відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за основним (першим) методом у зв’язку з тим, що подані декларантом документи не містять усіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування, документальне обгрунтування зниження ціни на 60 дол. США), не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, не надано договір (угоди) з третіми особами, бухгалтерську документацію щодо рівня ціни на соду каустичну, гідроксид натрію, в залежності від її якості.

В свою чергу, позивач на виконання зазначених повідомлень, надав Миколаївській митниці документи, що підтверджують заявлену вартість товару: інформацію біржових котирувань за останні 4 тижні, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов контракту від 27.05.2016, 03.06.16, 10.06.2016, 17.06.2016 та лист підтвердження ідентичності підпису керівника № 277 від 23.12.15, а також повідомив: 1) що копії МД країни відправлення булі надані; 2) що попередня оплата товару не здійснювалась, оскільки відповідно до договору оплата здійснюється протягом 18 календарних днів з дня відвантаження товару; 3) ТОВ “МГЗ” та ОАО “Единая торговая компания” не страхували товар, а відповідно до базису поставки СРТ жодна із сторін зовнішньоекономічної операції не мають зобов’язань з обов’язкового страхування, а витрати на транспортування до місця призначення включені у вартість товару; 4) договори на продаж товару з третіми особами ТОВ “МГЗ” не укладались, оскільки підприємство є безпосереднім кінцевим споживачем товару; 5) формування ціни шляхом зменшення її на 60 дол. є результатом комерційних переговорів і регламентується п.2.2. контракту (арк.спр.15, 26, 34, 43, 51, 60, 69 на звороті).

Разом з тим, Миколаївська митниця не взяла до уваги зазначені пояснення ТОВ “МГЗ” та дійшла висновку, що підприємством не надано документи, які підтверджують митну вартість товару.

Разом з цим, миколаївською митнецею прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України №504010000/2016/0030 від 02.08.2016, №504010000/2016/0031 від 03.08.2016, №504010000/2016/0032 від 08.08.2016, №504010000/2016/0033 від 10.08.2016, №504010000/2016/0034 від 11.08.2016, №504010000/2016/0035 від 11.08.2016, №504010000/2016/0036 від 12.08.2016, у зв’язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутнє документальне підтвердження вартості у зв’язку з наданою знижкою в 60 доларів США; не надано документацію щодо оплати складових митної вартості (страхування, витрат на доставку товару), договір (угоду, контракт) з третіми особами.

При цьому, визначаючи митну вартість цього товару, відповідач використав резервний метод, на підставі раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. (ст.64 МК України). За основу для коригування митної вартості Миколаївською митницею було взята митна декларація від 21.05.16 №807010001/2016/4283.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов’язаних із продавцем осіб для виконання зобов’язань продавця.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в України відповідно до режиму імпорт є метод за ціною договору (контракту), тобто за ціною щу була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення митного органу про відмову у митному оформленні за ціною договору та коригуванні митної вартості повинно відповідати критеріям, передбаченим ч.3 ст.2 КАС України.

Оцінюючу зазначену ситуацію, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв оспорювані рішення не обґрунтовано.

Як під час митного оформлення, так і під час судового розгляду, митницею вмотивовано рішення про коригування :1) відсутністю інформації про страхування товару; 2) відсутністю обґрунтування зниження ціни на 60 доларів США відносно світових цін; 3) відсутністю договорів з третіми особами; 4) відсутністю документів щодо витрат на доставку товару до пункту призначення.

По-перше, під час проведення консультацій ТОВ “МГЗ” письмово повідомляв відповідача, що страхування товару не здійснювалося. Аналогічно страхування не здійснювалось ОАО “Единая торговая компания”. На переконання суду, жодним іншим документом підтвердити те, що позивачем не страхувався товар під час перевезення, ніж поясненням самого підприємства у цьому випадку неможливо. Тому, вимога до позивача надати якийсь документ про відсутність договору страхування на товар, є безпідставною. Натомість, митниця могла би спростувати це твердження позивача, надавши такий договір або вказавши його реквізити. Але, митниця такий договір не надала, та пояснень позивача про відсутність будь-яких договорів страхування не спростувала. За таких обставин, неможливо стверджувати про відсутність числових значень складових митної вартості щодо сплати за страхування, оскільки відомо, що такої сплати не було.

По-друге, необхідно розуміти, що “-60 доларів США”, передбачені п.2.2 Контракту не є знижкою, оскільки ціна FOB MED Low (ICIS) не є звичайною ціною продажу цього товару ОАО “Единая торговая компания”.

“FOB MED Low” та “-60 доларів США” є операндами у формулі ціни за Контрактом, де “FOB MED Low” - зменшуване, а “-60 доларів США” - від’ємник.

Індекс “FOB MED Low” не має ніякого зобов’язального значення для учасників торговельних відносин. Це усереднений результат щодо ціни на товар на світових ринках, за відомостями агентства ICIS. Інші рейтингові агентства, біржі, торговельні системи, можуть надавати відмінні від нього котирування.

Обрання сторонами Контракту “FOB MED Low” агентства ICIS за базову операнду у формулі обрахунку ціни товару, є результатом домовленості сторін за договором, про що позивач повідомляв відповідачу.

Надання переваги сторонами договору плаваючої ціни на товар відповідає практики ділового обігу та обумовлено волатильністю цін на соду каустичну на світових ринках.

По-третє, враховуючи, що ТОВ “МГЗ” не продає придбану за Контрактом соду каустичну іншим особам, а безпосередньо використовує її у своєму виробництві, цілком природно, що в нього не має та не може бути договорів з третіми особами з цього приводу. Саме про це позивач і повідомив митний орган.

По-четверте, з приводу начебто ненадання документів, необхідних для підтвердження митної вартості - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, то суд вважає зазначити наступне.

Зазначені документи відповідно до ч.3 ст.53 МК України подаються за наявності їх у декларанта. Тобто, законодавець припускає, що таких документів може не бути у декларанта, або не існувати взагалі.

Більш того, ТОВ “МГЗ” надав біржові котирування агентства ICIS, повністю виконавши цей пункт вимоги митниці.

Позивачем було надано митниці безпосередньо контракт, а також Специфікацію №5 з постачальником, де чітко визначена ціна у розмірі 267,5 доларів США з тонну. Зазначена ціна повністю співпадає з ціною зазначеною у інвойсах, виданих ОАО “Единая торговая компания”. Також немає розбіжностей між цими документами щодо назви товару, його технічних особливостей, виробника товару, кількості та умов поставки

Крім того, зазначена митна вартість в 267,50 доларів США за тонну, повністю співпадає з митною вартістю, яку задекларовано АО «Каустик» під час експорту з території Російської Федерації, що підтверджується експортними митними деклараціями з відмітками митниці РФ.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у Миколаївської митниці не було ніяких підстав заперечувати можливість визначення митної вартості за ціною договору, з мотивів не надання всіх документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, оскільки ТОВ “МГЗ” надав відповідачу всі можливі у цьому випадку документи та пояснення.

В цій частині позов задовольнити.

Позивач надав суду копії митних декларацій та аркушів коригування, згідно яких позивачем надмірно сплачені митні платежі зазначені у графах 47, як суми гарантії (спосіб платежу 55) МД про випуск товарів під гарантійні зобов’язання, у зв’язку з прийняттям митницею рішень про коригування митної вартості товарів, на суму 2427383,74 грн., з яких 192504,88 грн. сума ПДВ та 501908,86 грн. мита.

Відповідно до п.17.1.10. Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до п.2 ч. 5. Ст.301 МК України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим.

Відповідно до п.2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, який затверджений наказом Державної митної служби України №618 від 20.07.07 для повернення цих коштів платником податків подається до митного органу заява довільної форми, підписана керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити фінансової установи, ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (далі - ЄДРПОУ) платника - юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові й ідентифікаційний номер за Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (далі - ДРФО) (за наявності) платника - фізичної особи.

У заяві визначається напрям зарахування коштів: а) на рахунок платника податків, відкритий у фінансовій установі; б) на банківський рахунок 2603 для виплати коштів платникам готівкою, якщо такі кошти вносилися готівкою.

Відповідно до п.п.3,4 Порядку відділ митних платежів перевіряє факт перерахунку митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету та наявність переплат. Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних і інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом відділу за потреби зініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Висновок про наявність факту надмірної сплати до бюджету митних платежів та про розмір такої суми має бути зроблено після прийняття рішення щодо можливості визначення заявленої митної вартості.

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Пунктами 43.1-43.5 статті 43 ПК України встановлено, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В наведених вище норм вбачається, що поверненню помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов'язання передують обов’язкові умови, в данному випадку – це: 1) набуття чинності судового рішення про скасування рішень митниці про коригування митної вартості товарів; 2) звернення з заявою про здійснення повернення сум грошового зобов'язання до митного органу.

Таким чином, в данному випадку, позовні вимоги про зобов’язання відповідача здійснити певні дії щодо повернення надмірно сплачених сум грошового зобов'язання, заявлені одночасно з вимогами про скасування рішень про коригування митної вартості товарів, за якими й виникла надмірна сплата, та є передчасними, оскільки не обгрунтовані відмовою відповідача та судовим рішенням, що набрало законної сили.

Позов задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити частково.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України Миколаївської митниці ДФС №504010000/2016/0030 від 02.08.2016, №504010000/2016/0031 від 03.08.2016, №504010000/2016/0032 від 08.08.2016, №504010000/2016/0033 від 10.08.2016, №504010000/2016/0034 від 11.08.2016, №504010000/2016/0035 від 11.08.2016, №504010000/2016/0036 від 12.08.2016.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко