Справа № 804/906/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 р. Справа № 804/906/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
судді Барановського Р.А.
судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -
24 жовтня 2016 року ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано заяву про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , яка виразилась у навмисному невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992.
- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»;
- зобовязати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992;
- стягнути поштові витрати, повязані із направленням на адресу відповідача та третьої особи цієї заяви із доданими до неї матеріалами.
На момент подання зазначеної заява, адміністративна справа № 804/906/16 знаходилась на розгляді у Вищому адміністративному суді України.
15 листопада 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали справи №804/906/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 призначено судове засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16.
Заява обґрунтовано тим, що оскільки позивачем було направлено до Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України для виконання та поновлення виконавчого провадження виконавчий лист, то відповідно до вимог частини 6 статті 79 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягаю поновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви, а тому бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992, на думку позивача, є протиправною.
У судове засідання позивач не зявилась, надала клопотання про розгляд заяви про судовий контроль за виконанням судових рішень без участі позивача.
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду заяви про судовий контроль за виконанням судових рішень повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про судовий контроль за виконанням судових рішень за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про судовий контроль за виконанням судових рішень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви про судовий контроль за виконанням судових рішень, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 визнати протиправними дії та скасувано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998; визнано протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виразились у несвоєчасному направленні на адресу ОСОБА_1 постанови від 22.01.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49911998.
Рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 залигена без змін.

На виконання вищевказаних рішень 14.07.2016 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для виконання та поновлення виконавчого провадження направлений виконавчий лист по справі № 2а/0470/7992/12, який згідно інформації підприємства «Укрпошта» отриманий 20.07.2016 року.

23.08.2016 року позивачем було отримано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 05.08.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 51827282).

Надаючи правову оцінку обставина справи колегія суддів зазначає наступне.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби встановлено статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV), відповідно до якої об'єктом оскарження є рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби.

Перелік рішень, які може ухвалювати державний виконавець, та вимоги до змісту цих документів наведено в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802.

Відповідно до пункту 1.5 цієї Інструкції державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.6 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавчу провадження» підлягають виконанню рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно ч. 2 статті 25 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Проте суд зазначає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду України від 22.03.2016 року не виконано та виконавче провадження не відкрито.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992 та зобовязанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають задоволенню.

Щодо поняття навмисного невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, то в даній частині суд відмовляє у задоволенні, у звязку з тим, що у судовому засіданні не встановлювався факт умисності вчинення бездіяльності.

Стосовно вимог щодо зобовязання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992 та стягнути поштові витрати, повязані із направленням на адресу відповідача та третьої особи цієї заяви із доданими до неї матеріалами суд відмовляє у задоволенні даних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, суд вважає, що зобов'язати надати такий звіт, це право суду, а не обов'язок, а тому, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладе, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії підлягаю частковому задоволенню.

Керуючись статтями 70, 71, 122, 128, 162, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративній справі №804/906/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 у справі №2а/0470/7992.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України негайно в повному обсязі виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 у справі №804/906/16 та від 14.11.2012 по справі №2а/0470/7992 відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючи суддя (підпис) Суддя (підпис) Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 09.12.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_7