Справа № 127/19313/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/19313/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

11 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду І інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 26 квітня 2006 року перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

12 серпня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 02 вересня 2015 року № 644, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій працівників.

До заяви про перерахунок пенсії додано довідку про заробітну плату від 05 серпня 2016 року №60-0005/65838.

З листа відповідача № 162825 від 18 серпня 2016 року вбачається, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії із урахуванням зазначеної довідки.

Не погоджуючись з відмовою відповідача про перерахунок пенсії, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд І інстанції виходив з того, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно з статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28 грудня 2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

10 грудня 2015 року прийнято Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набув чинності 01 травня 2016 року.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 №1013 (тією ж, і якою встановлено нові розміри посадових окладів) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, а саме : виключено пункт 4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" .

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

В свою чергу, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №16 "Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності статті 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу", суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням для вирішення питання стосовно відповідності Конституції України (конституційності) статті 37-1 Закону України №3723-ХІІ, у зв'язку з тим, що положення зазначеної статті на даний момент не є чинними. Також зазначено, що спеціальний закон, відповідно до якого здійснюється конституційне судочинство, не передбачає підстав для відкриття провадження та розгляду справи за конституційним подання, яке ґрунтується на нечинних нормах.

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача є обґрунтованою та правомірною, оскільки згідно наведених норм діючого законодавства скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку.

Апелянт посилається на окремі висновки Верховного Суду України, Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини.

Проте вказані висновки зроблені в інших справах та за наслідками дослідження відмінних від цієї справи обставин.

Діючі норми права та обставини цієї справи не досліджувались вищезазначеними судами при прийнятті рішень.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, вірно встановив фактичні обставини справи та дав їм правову оцінку, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки ґрунтуються лише на невірному трактуванні наведених норм матеріального права, що не може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 січня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.