Справа № 808/5413/13-а
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року (об 11 год. 55 хв.) Справа № 808/5413/13-а м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (далі АТ «Мотор Січ», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС (далі СДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя МГУ ДФС, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 19.02.2013.

На обґрунтування позовних вимог у адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях від 19.10.2016 №111-2/СПО (вх.№29771) зазначає, що підприємством виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені ВМД, що в повній мірі відповідає положенням Податкового кодексу України, що визначають спеціальні правила справляння такого податку у разі здійснення операції з імпорту. З огляду на наявність у Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, вважають неправомірними висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитнені імпортованих товарів. Податку на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за листопад 2012 року на суму 595 674,00 грн. було сплачено позивачем відповідно до вимог пп. «в» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України. Більш того, вважає, що вказане в повній мірі відповідає положенням п. 198.3 ст. 193 Податкового кодексу України, яка визначає загальні правила формування податкового кредиту, оскільки в діях позивача при вчиненні спірних правовідносин є присутнім не тільки імпорт товарів і послуг, якого достатньо для виникнення права на формування податкового кредиту, а й придбання товарів і послуг, що додатково засвідчує правомірність формування податкового кредиту. Пояснює, що АТ «Мотор Січ» на підставі укладених з нерезидентами зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу, поставки, виконання робіт і на виконання передбачених в таких договорах гарантійних зобовязань (з приводу виявленого браку) і зобовязань з виконання робіт та поставки товарів, було ввезено матеріальні цінності, перелічені в ВМД, які також містять вказівку за яким зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу, поставки, виконання робіт здійснюється імпорт за 84 характером угоди. Що стосується відсутності розрахунків з постачальниками за імпортовані ТМЦ посилається на приписи пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та зазначає, що наявність розрахунків при імпорті в розумінні цього Кодексу не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправні сит формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобовязань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного контракту. Щодо обовязку платника податку відображати в своїй податковій звітності неузгоджених результатів проведеної податкової перевірки, оформленої оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вказує на ту обставину, що на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення вони були неузгодженими в звязку із їх оскарженням в судовому порядку, а на даний час за податковими повідомленнями-рішеннями, винесеними за наслідками складання попередніх актів перевірок, є прийняті судові рішення, що набрали законної сили про визнання їх протиправними. На підставі вищевикладеного, вважає спірні рішення відповідача є протиправними та просить суд їх скасувати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте 13.12.2016 звернувся до суду із клопотанням (вх. №35574), у якому просить розгляд справи здійснювати в письмовому провадженні.

Відповідач позов не визнав, надав суду заперечення проти адміністративного позову (вх. №35496), у яких, зокрема, зазначає, що право на податковий кредит виникає у разі придбання або виготовлення товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності, а з первинних документів та обставин вбачається, що контрагенти АТ «Мотор Січ» не виготовляли імпортований товар, при перевірці відсутні угоди купівлі-продажу отриманої продукції, що в свою чергу спростовує факт придбання. Розрахунки по зазначеним вище операціям не здійснювались, перевіркою також не встановлено оприбуткування на склад підприємства обладнання по зазначеним ВМД. Крім того, вказує, що оскільки запасні частини та вузли, ввезені позивачем не є придатними для їх подальшого використання за призначенням, за таких обставин, ввезене позивачем майно фактично є металобрухтом. Посилається на п. 23 Підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та вказує, що до 01 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних та кольорових металів. Зазначає також, що станом на закінчення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення відємного значення встановлено включення АТ «Мотор Січ» до складу податкового кредиту листопада 2012 року податкових накладних незареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказує на ту обставину, що позивачем не відображено в податковій звітності результатів попередніх перевірок, що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 податкової декларації за листопад 2012 року) у розмірі 26 830 008,00 грн. На підставі вищевикладеного вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом у порядку встановленому чинним законодавством, а тому підстави для їх скасування відсутні, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі

Крім того, 13.12.2016 представник відповідача звернувся до суду із заявою (вх. №35480) про розгляд справи у письмовому провадженні.

За приписами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

ОСОБА_1 з ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби, правонаступником якої є СДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування АТ «Мотор Січ» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за листопад 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2012 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось у листопаді 2012 року, за результатами якої складений відповідний акт від 04.02.2013 №56/25-2/14307794.

ОСОБА_1 перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема,

п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, абз. «а» п.200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI підприємством завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2012 року у розмірі 608 335,00 грн.;

абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп. 4.6.7 п.4.6 п.4 Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 25.11.2011 №1492, а саме підприємством завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24) податкової декларації за листопад 2012 року у сумі 26 830 008,00 грн.;

п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, АТ «Мотор Січ» не зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом пятнадцяти календарних днів, наступних за датою її виписки.

У акті перевірки податковим органом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту листопада 2012 року включено ПДВ, який сплачено митним органам при ввезенні на митну територію України на безоплатній основі або за характером угоди «84» запасних частин, комплектуючих (деталей та вузлів до авіадвигунів, в неробочому стані, які знято (дефектовано) в процесі ремонту та деталей, датчиків, комплектуючих ввезених після здійснення ремонту або заміни на загальну суму 595 674,00 грн., згідно якої не передбачено розрахунки за товар. Зменшення суми бюджетного відшкодування за результатами перевірки здійснено виходячи із того, що згідно із первинними документами контрагенти АТ «Мотор Січ» не виготовляли імпортований товар, відсутні угоди купівлі продажу отриманої продукції, розрахунки по операціям не здійснювались, крім того, перевіркою не встановлено оприбуткування на склад товариства обладнання по зазначеним ВМД. Отже, перевіркою зроблено висновок, що виходячи з вищенаведеного, ввезене позивачем майно фактично є металобрухтом. Окрім цього, податковим органом під час проведення перевірки також встановлено, що АТ «Мотор Січ2 до Додатку 8 до податкової декларації по ПДВ за листопад 2012 року «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)» та складу податкового кредиту за листопад 2012 року включено податкову накладну, яка надійшла в іншому податковому періоді, ніж дата її виписки, на загальну суму 12 660,54 грн., а саме накладна від 31.10.2012 №42/604 на загальну суму 75 963,24 грн. (не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних), а також позивачем не відображено в податковій звітності за листопад 2012 року результатів попередніх перевірок, що привезло до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

На підставі ОСОБА_1 та вказаних порушень відповідачем 19.02.2013 були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2012 року на суму 608 335,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 304 167,50 грн.;

- № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено розмір відємного значення з ПДВ за листопад 2012 року на суму 26 830 008,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ПАТ «Мотор Січ» оскаржило їх у адміністративному порядку.

Зокрема, позивач звернувся із повторною скаргою від 29.04.2013 №бух-17047 на податкові повідомлення-рішення до Міністерства доходів і зборів України, проте за наслідками розгляду скарги рішенням Мінідоходів від 22.05.2013 № 3220/6/99-99-10-01-15 було залишене без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

В пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

При цьому, за приписами пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Вимоги до підтвердження даних, наведених у податковій звітності, встановлені ст.44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

ОСОБА_1 зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

За приписами пунктів 200.1 200.4 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Щодо визначеного податковим органом факту завищення підприємством суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року при здійсненні операцій з імпорту товарів і послуг за «84» характером угоди, судом вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

За приписами абз. «в» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт).

Пунктом 201.12 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду».

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в листопаді 2012 року підприємством були ввезені і розмитнені товарно-матеріальні цінності в режимі «імпорт» та оформлено ВМД типу ІМ-40, в яких у графі 24 «Характер угоди» зазначено код «84-інші випадки», який згідно наказу Державної митної служби України №1048 від 12.12.2007 «Про затвердження Порядку ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій», - не передбачає розрахунки за товар.

Так, за ВМД №12020000/2012/003226 - Високотемпературні датчики обертів VIT1004 - 4шт. (№546,821, 822, 823), поставлені Magali, Geodis Bernis International, Франція, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов Додаткової угоди №5 від 07.08.2012 до контракту 1844/11 -Д (УЗ) від 24.01.2011, в результаті здійснення гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено рекламаційними актами № 132-Э від 27.07.2012 і №131 від 26.07.2012 та претензіями №437-юр, №438-юр від 28.08.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковими ордерами № НОМЕР_3, № від 28.11.2012;

№112020000/2012/003225 - Високотемпературні датчики обертів VIT1004 - 2шт. (№819, 820). поставлені Magali, Geodis Bernis International, Франція, на виконання таким нерезидентом-постачальником умов Додаткової угоди №9 від 07.08.2012 до контракту 1221/08-Д (UZMA) від 19.02.2008, в результаті здійснення гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено рекламаційним актом № 130 від 26.07.2012 та претензією №435-юр від 28.08.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхлм заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковими ордерами №, № від 29.11.2012;

№12020000/2012/003083 - Комплектуючі агрегати до авіадвигунів АИ-20Д:Сигналізатор обледеніння СО-4А, поставлений ЗАТ «Борисфен», РФ, на виконання таким нерезидентом-постачальником гарантійних зобов'язань згідно умов договору №3472/10- Д(УЗ) від 19.04.2010 з усунення недоліків раніше поставлених ТМЦ (усунення дефекту, заміна), що підтверджено рекламаційним актом №181 від 22.12.2011 та претензією №308-юр від 18.01.2012. Отже, позивачем в межах договору, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з усунення дефектів, був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковим ордером № від 08.11.2012;

№ 112020000/2012/003118 - Регулятор паливний 4018, поставлений ЗАТ «Борисфен», РФ, на виконання таким нерезидентом-постачальником гарантійних зобов'язань згідно умов договору №5197/12- Д(УЗ) від 06.04.2012, з усунення недоліків раніше поставлених ТМЦ (усунення дефекту, заміна), що підтверджено рекламаційним актом № №150-Д від 05.09.2012 та претензією №448-СПО від 26.09.2012. Отже, позивачем в межах договору, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з усунення дефектів, був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковим ордером № НОМЕР_4 від 13.11.2012.

№ 112020000/2012/003058 - Трансформатор ДБСКТ-650, поставлений ВАТ «Мічурінський завод "Прогрес", РФ, на виконання таким нерезидентом-постачальником гарантійних зобов'язань згідно умов контракту №643/07511910/00772 від 03.12.2010, з усунення недоліків раніше поставлених ТМЦ (усунення дефекту, заміна), що підтверджено рекламаційним актом №91 від 24.05.2012 та претензією №409-юр від 15.06.2012. Отже, позивачем в межах договору, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з усунення дефектів, був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковим ордером № НОМЕР_5 від 04.12.2012;

№ 112020000/2012/003300 - Поковка з нікелевого сплаву ЗИ742-ИД шифру АКП- 263 зі зразками, поставлена ВАТ «Ступинська металургійна компанія», РФ, на виконання таким нерезидентом-постачальником гарантійних зобов'язань згідно умов контракту №804/50193719/200 від 05.12.2008, в результаті здійснення гарантійної заміни раніше поставленого дефектного товару, що підтверджено рекламаційними актами №146 від 31.10.2011, № 98 від 10.05.2012, №167-Д від 07.12.2011 та претензіями №296-юр від 17.01.2012, №492-СПО від 11.12.2012, №493-СПО від 11.12.2012. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни, здійсненої нерезидентом, був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковим ордером № НОМЕР_6 від 06.12.2012;

№ 112020000/2012/003299 - Датчик тиску: ДАВ 085-1А100, поставлений ВАТ «НІІФІ», РФ, на виконання таким нерезидентом-постачальником гарантійних зобов'язань згідно умов контракту №300-10(УЗ) від 15.10.2009, в результаті здійснення гарантійної заміни (ремонту), раніше поставленого товару, що підтверджено рекламаційним актом № 71 від 06.06.2011. Отже, позивачем в межах договору, шляхом виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з гарантійної заміни (ремонту), був придбаний товар належної якості, оприбуткування якого підтверджено прибутковим ордером № НОМЕР_7 від 04.12.2012;

№ 112020000/2012/003103 - Частини до турбовального авіадвигуна ТВЗ-117ВМ: Маслоагрегат МА-78 №М432, поставлений ТОВ "Silk Way Helicopter Services", Азербайджан, на виконання умов контракту з капітального ремонту авіаційних двигунів №1323/658-E10-200-AZ031(FTD) від 13.10.2010, в результаті здійснення позивачем капітального ремонту авіаційного двигуна шляхом заміни дефектного маслоагрегату на кондиційний, що підтверджено листами сторін контракту: №ВТД/2394 від 16.08.2012, №624 від 22.08.2012 та Рекламаційним актом №27А від 06.08.2012. Отже позивачем, як виконавцем робіт з капітального ремонту, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність;

№ 112020000/2012/003163 - Запасні частини до авіадвигуна ТВЗ-117МТ: центробіжний паливний насос ДЦН-70А, поставлений компанією Officer Commanding, Бангладеш, на виконання умов контракт) з капітального ремонту авіаційних двигунів №DGDP/BAF/F/92/AP-1(2008-2009) від 27.06.2009, в результаті здійснення позивачем капітального ремонту авіаційного двигуна шляхом заміни дефектного центробіжного паливного насосу ДЦН-70А на кондиційний, що підтверджено Рекламаційним актом №ZNR-UR-2010-18 від 02.07.2012. Отже, позивачем, як виконавцем робіт з капітального ремонту, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність. В подальшому позивач, як власник імпортованого дефектного товару, звернувся до постачальника такого товару - ГП «Луганський авіаційний завод», з рекламаційним актом №216-3 від 05.12.2012 і претензією № 506- СПО від 26.12.2012 щодо заміни браку. ОСОБА_1 накладної №20-А ГП «Луганський авіаційний завод» виконав свої гарантійні зобов'язання перед позивачем, поставивши кондиційний центробіжний паливний насос ДЦН-70А, який був оприбуткований на підприємстві згідно прибуткового ордеру № НОМЕР_8 від 18.03.2013;

№ 112020000/2012/003086 - Частини до турбогвинтового двигуна ТВЗ-117МТ: насос - регулятор НР-ЗАМ- 2шт., поставлені компанією «ТАЕТ» при MHO СРВ, В'єтнам, на виконання умов контракту з капітального ремонту авіаційних двигунів 2010МС/ТАЕТ від 18.08.2010, в результаті здійснення позивачем капітального ремонту авіаційного двигуна шляхом заміни дефектних частин до турбогвинтового двигуна ТВЗ-117МТ на кондиційний, що підтверджено рекламаційними актами №1/2012 від 21.05.2012, №2/2012 від 18.07.2012. Отже, позивачем, як виконавцем робіт з капітального ремонту, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність. В подальшому Позивач, як власник імпортованого дефектного товару, звернувся до постачальника такого товару - ГП «Луганський авіаційний завод», з рекламаційними актами №208-3 від 03.12.2012 і №209-3 від 05.12.2012 та претензіями № 509-СПО і №5Ю-СПО від 26.12.2012 щодо заміни браку. ОСОБА_1 накладної №20-А ГП «Луганський авіаційний завод» виконав свої гарантійні зобов'язання перед позивачем, поставивши кондиційні насоси - регулятори НР-ЗАМ (2шт.), які були оприбутковані на підприємстві згідно прибуткового ордеру № від 19.03.2013;

№ 112020000/2012/003093 - Частини до турбогвинтового двигуна ТВЗ-117ВМА насос -регулятор НР-ЗВМ-Т, поставлений компанією LG International НК LTD, Корея, на виконання умов контракту з капітального ремонту авіаційних двигунів №1323/658-Е10- 252-CN156(FTD) від 14.09.2010, в результаті здійснення позивачем капітального ремонту авіаційного двигуна шляхом заміни дефектного насосу-регулятора НР-ЗВМ-Т на кондиційний, що підтверджено листами сторін контракту: №ВТД/3148 від 05.11.2012, №LGAV091233-VS3 від 05.11.2012 та Рекламаційним актом LGAV120903- PJH01 від 03.09.2012. Отже, позивачем, як виконавцем капітального ремонту, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність.

Також, судом встановлено, що податку на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за листпад 2012 року сплачено позивачем у відповідності абз. «в» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України.

Таким чином, згідно із наданими до матеріалів справи вантажно-митних декларацій №12020000/2012/003226, №112020000/2012/003225, №12020000/2012/003083, №112020000/2012/003118, №112020000/2012/003058, №112020000/2012/003300, №112020000/2012/003299, № 112020000/2012/003103, №112020000/2012/003163, № 112020000/2012/003086, №112020000/2012/003093 позивачем з метою виконання умов зовнішньоекономічних контрактів, було імпортовано товарно-матеріальні цінності, а саме позивачем було сплачено митному органові ПДВ на суму 595 674,00 грн. під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України шляхом заміні відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента, а також при ввезенні товару в звязку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобовязань з поставки товару на заміну раніше поставлених позивачу дефектних товарів.

Відповідно до ст. 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

ОСОБА_1 із ч.1 ст. 81 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

ОСОБА_1 з Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, який затверджений наказом Державної митної служби України від 12.12.07 №1048 та Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, затверджений наказом Державної митної служби України від 15.02.2011 №107 характер угоди 84 означає, як «інше» і не передбачає розрахунки за товар.

В зазначених ВМД вказано тип угоди - 84 - «інше», який означає відсутність розрахунків з постачальником у зв'язку з поверненням раніше вивезених матеріальних цінностей або з заміною одних матеріальних цінностей на інші, що і було зроблено позивачем (заміна під час ремонту пошкоджених деталей) на підставі рекламаційних актів.

Таким чином, оформлення зазначених ВМД здійснювалось у зв'язку з реалізацією позивачем свої господарської компетенції: виконання гарантійних зобов'язань, вартість яких включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія, здійснення продажу послуги та купівлі послуги у нерезидента. Відповідно, позивачем виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку: належним чином оформлені ВМД. Під час проведення зазначених господарських операцій здійснювалось придбання права власності на майно, що ввезене на митну територію України. Отримане у власність майно пов'язано з виробничим процесом та використовується у подальшій господарській діяльності, у зв'язку з чим ПДВ, сплачений митному органу під час його розмитнення, повинен включатись до складу податкового кредиту. Окрім того, Податковий кодекс України пов'язує виникнення права на податковий кредит з фактом надмірної сплати ПДВ, пов'язаним з придбанням або виготовленням товарів, а не з наявністю грошових розрахунків з постачальником.

Що стосується відсутності розрахунків з постачальником за імпортовані ТМЦ, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власнику, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Отже, наявність розрахунків при імпорті в розумінні ПК України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Більш того, виконання гарантійних зобов'язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту.

АТ «Мотор Січ» набув прав власності на ввезене майно, у зв'язку з чим сплатив митному органу податок на додану вартість. Обмеження права платника податку на відображення податкового кредиту на підставах наведених податковим органом призведе до подвійної сплати податку до бюджету: перший раз - на митниці при імпорті товару та другий раз - при визначенні об'єкта оподаткування за звітний період внаслідок невідображення в складі податкового кредиту зайво сплаченого на митниці податку.

Крім того, Кодекс і Порядок складання декларації з ПДВ встановлюють окремий порядок оподаткування та обліку операцій з імпорту, що є відмінним від оподаткування поставки товарів.

З огляду на наявність в Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитнені зазначених товарів, є неправомірними.

Доводи відповідача стосовно того, що ввезений позивачем товар фактично є металобрухтом не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Зі змісту абз. 2 ст.1 Закону України «Про металобрухт» №619-XIV від 05.05.1999 вбачається, що металобрухт це непридатний для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність, внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Проте, наявні в матеріалах справи первинні документи свідчать, що придбаний товар було імпортовано в період виконання гарантійних зобовязань, та в подальшому оприбутковано та використано позивачем у власній господарській діяльності, а при здійсненні митного контролю посадовими особами Запорізької митниці здійснювалась перевірка правильності класифікації та кодування товарів, та вони не віднесені до металобрухту.

Стосовно висновків відповідача про завищення АТ «Мотор Січ» податкового кредиту на суму 12 661 грн. по податковим накладним включеним до додатку 8 Заява про відмову постачальника надати податкову накладну до податкової декларації з ПДВ за листопад 2012 року суд зауважує наступне.

У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

При цьому, діючим законодавством не передбачена норма, згідно якої податковий період, в якому була здійснена оподатковувана операція та податковий період, в якому платник податку подав заяву із скаргою на постачальника до контролюючого органу, повинні співпадати.

Окрім цього, судом також враховано, що абзацом 3 пп. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено право платника податків у разі якщо він не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, яке зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відтак, підприємством дотримано усіх вимог щодо формування податкового кредиту. З огляду на наявність в Податковому кодексі України спеціальних норм, що регулюють порядок оподаткування імпортних операцій, висновки податкового органу по зменшенню податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суми ПДВ, сплачені при розмитненні зазначених товарів, є неправомірним, а тому податкове повідомлення-рішення від 19.02.2013 № підлягає скасуванню.

Щодо доводів відповідача про завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що залишок відємного значення (рядок 24 декларації з ПДВ) за своєю правовою природою в межах обліку відображається з наростаючим підсумком, тобто:

- за вересень 2010 року (акт № 407/08-02/14307794 від 17.12.2010) на суму 6 221 007,00 грн.,

- за жовтень 2010 року (акт №7/08-02/14307794 від 18.01.2011) на суму 2 185 917,00 грн.,

- за листопад 2010 року (акт № 25 /08-02/14307794 від 21.02.2011) на суму 10 202 759,00 грн.,

- за лютий 2011 року (акт №80/08-02/14307794 від 27.05.2011) на суму 106 219,00 грн.,

- за період з 01.03.2009 по 30.04.2011 (акт № 130/08-02/14307794 від 05.08.2011) на суму 684 012,00 грн.,

- за період лютий 2009 року - січень 2011 року (акт №205/08-02/14307794 від 20.12.2011) на суму 1 450 344,00 грн.,

- за період з 01.05.2008 - 31.08.2011 (акт №18/08-02/14307794 від 12.01.2012) на суму 359 272,00 грн.,

- за квітень 2012 року (акт №208/25-2/14307794 від 06.07.2012) на суму 9 219,00 грн.,

- за травень 2012 року (акт №272/25-2/14307794 від 06.08.2012) на суму 29 248,00 грн.,

- за період з серпня 2011 року по червень 2012 року (акт №356/25-2/14307794 від 12.09.2012) на суму 128 502,00 грн.,

- за період з 01.09.2009 по 31.07.2012 (акт №420/25-2/14307794 від 11.10.2012 на суму 5 453 509,00 грн.

Отже, в даному випадку вказані суми на час винесення спірного податкового повідомлення рішення були неузгодженими в звязку з їх оскарженням в судовому порядку.

Так, протиправність зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування за період, що розглядається у даній адміністративній справі вже була предметом розгляду іншої адміністративної справи, у звязку з чим провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили по справах №2а-0870/10946/11 та №808/4883/13-а.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року по справі №2а-0870/10946/11, яка набрала законної сили 16 грудня 2015 року було задоволено позов АТ «Мотор Січ» та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема, №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2011 року на суму 3 617 603,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн.; №, яким позивачу зменшено розмір відємного значення з ПДВ за лютий 2011 року на суму 106 219,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн., крім того, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року по справі №808/4883/13-а, яка набрала законної сили 18 травня 2016 року, було задоволено позов АТ «Мотор Січ» та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема, № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 250 473,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 125 236,50 грн., № НОМЕР_9 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 26 830 008,00 грн., таким чином вищезазначеними рішеннями суду підтверджено протиправність зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування за попередні періоди, тому прийняття оскаржуваних у даній справі рішень є неправомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в ОСОБА_1, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 19.02.2013 №, прийняте відповідачем на підставі встановлених ОСОБА_1 порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем безпідставно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, то відповідно і сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 19.02.2013, прийняті Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» суму судового збору у розмірі 2 294,00 грн. (дві тисячі двісті девяносто чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак