Справа № 815/5510/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5510/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними щодо прийняття рішення за результатами розгляду скарги

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за результатом розгляду якого позивач просить суд визнати неправомірними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо прийняття рішення за результатом розгляду скарги та надання на неї відповіді несвоєчасно та не в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

19 вересня 2016 року позивачем в адміністративному відділі військової частини НОМЕР_1 , під особистий підпис отримано відповідь на скаргу подану відповідно до вимог Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та інших нормативно - правових актів.

В даній скарзі ОСОБА_1 було оскаржено дії безпосереднього начальника полковника ОСОБА_3 та порушено декілька клопотань.

Для розгляду скарги командуванням військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування. Незважаючи на те, що стягнення було скасоване, на думку позивача, службове розслідування проведено було упереджено та не об`єктивно. Крім скасування дисциплінарного стягнення, позивачем у скарзі було викладено факти перевищення службових повноважень безпосереднім начальником, проте, за змістом отриманої відповіді ОСОБА_1 стало відомо, що факт порушення вимог розділу 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України його безпосереднім начальником полковником ОСОБА_3 не досліджено, рівно як інші дії або бездіяльність. Крім того, грошову премію позивачу повернуто тільки після повторної скарги, поданої усно, під час проведення інспекції у військовій частині НОМЕР_1 представниками Міністерства оборони України, що свідчить про поверхневий та формальний розгляд всіх порушених у скарзі позивачем питань.

Крім цього, відповідь на скаргу, уповноваженою командиром військової частини НОМЕР_1 генерал - майором ОСОБА_2 , посадовою особою надана з порушенням вимог законодавства України «Про звернення громадян». Точніше - несвоєчасно, з запізненням на 15 (п`ятнадцять) діб.

Позивач під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату час і місце судового розгляду. 16.01.2017 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку із відрядженням представника відповідача. Ухвалою суду від 17.01.2017 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. 12.12.2016 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких скарга позивача була уважно розглянута та опрацьована у визначений законом строк. Представник відповідача посилається на норми Закону України «Про звернення громадян» щодо строків розгляду скарги.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

01.08.2016 року позивачем подано скаргу командиру військової частини НОМЕР_1 , згідно якої позивач просив скасувати накладене на нього полковником ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення «догана», виплатити грошову премію за липень 2016 року, притягнути безпосереднього начальника до дисциплінарної відповідальності за неправомірні дії, такі як: порушення вимог розділу 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ігнорування проблем позивача, як підлеглого, зловживання дисциплінарною владою та інших дій (бездіяльності) викладених у скарзі. З метою попередження та недопущення випадків притягнення до дисциплінарної відповідальності не тільки позивача, а й інших військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , раціонального та якісного використання робочого часу: довести під особистий підпис кожного військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 розпорядок дня в/ч НОМЕР_1 та наказ,яким він затверджений, зобов`язати всіх керівників структурних підрозділів (начальників управлінь, відділів, служб та інших) негайно виконати вимоги статті № статуту внутрішньої служби ЗСУ щодо розпорядку дня.

Згідно журналу реєстрації пропозицій, заяв, скарг в/ч та членів їх сімей, інших громадян № 25 том № 2, скарга позивача зареєстрована 03.08.2016 року № 1390/С.

15.09.2016 року за № 2/9450 позивачу була надана відповідь , що підписана ТВО начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 , згідно якої вбачається, що скарга позивача, яка надійшла 01.08.2016 року уважно розглянута та опрацьована в управлінні по роботі з особовим складом. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2016 року № 454 призначено та проведено службове розслідування по факту викладеному в скарзі. За наслідками проведеного службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2016 року № 486 рішення начальника озброєння про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності скасовано. Також, в листі зазначено, що відповідно до вимог абз. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» позивач має право на оскарження зазначеного рішення до вищого органу управління або до суду.

Зазначену відповідь позивач отримав особисто під підпис 19.09.2016 року.

Представником відповідача надано до суду копію листа від 15.08.2016 року № 8864, згідно якого начальник управління-заступник командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом полковник ОСОБА_4 доводить до відома позивача, що скарга розглядається у термін, встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2016 року № 454 призначено службове розслідування по питанням, викладеним у скарзі, у зв`язку із чим про результати розгляду скарги позивача буде повідомлено у термін до 16.09.2016 року.

Суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження факту ознайомлення позивача із зазначеним листом представником відповідача до суду не надано.

Дисциплінарний Статут Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV, визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до положень п.88 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України (далі Статут), військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Приписами п. 110 Статуту встановлено, що усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Пунктом 112 Статуту передбачено, що військовослужбовці, які подали заяву чи скаргу, мають право: особисто викласти свої аргументи особі, яка перевіряє заяву чи скаргу, звернутися за допомогою до свідків; подати додаткові матеріали, що стосуються справи, чи клопотати, щоб їх вимагав командир або орган, який розглядає заяву або скаргу; бути присутнім під час розгляду заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; ознайомитися з матеріалами перевірки заяви чи скарги; оскаржити прийняте за їхньою заявою чи скаргою рішення в суді; вимагати відшкодування збитків у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень п. 118 Статуту, пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання і з приводу їх вжито необхідних заходів або дано вичерпні відповіді.

Відмова в задоволенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на закон або військові статути із зазначенням мотивів відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно приписів п.119 Статуту, усі пропозиції, заяви чи скарги розглядаються і вирішуються у строк не більше одного місяця з часу їх отримання, а ті, що не потребують додаткового вивчення й перевірки, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів з часу їх надходження. Якщо у місячний строк вирішити порушені у зверненні питання неможливо, командир встановлює новий строк, про що сповіщається військовослужбовець, який подав звернення. При цьому загальний строк розгляду пропозиції, заяви чи скарги не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд зазначає, що згідно наведених положень Статуту вбачається, що Статут є спеціальним нормативно-правовим актом, який, у тому числі, регулює порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг військовослужбовців. Посилання представника відповідача на Закону України «Про звернення громадян» є помилковим, оскільки порядок розгляду скарги ОСОБА_1 регулюється Статутом, а не Законом України «Про звернення громадян».

Як вбачається із наданої відповіді від 15.09.2016 року № 2/9450, відповідачем не розглянуто всі питання, що ставилися позивачем у скарзі, зокрема не вказано, які прийнято рішення щодо: виплати грошової премії за липень 2016 року, притягнення безпосереднього начальника до дисциплінарної відповідальності за неправомірні дії, такі як: порушення вимог розділу 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ігнорування проблем позивача, як підлеглого, зловживання дисциплінарною владою та інших дій (бездіяльності) викладених у скарзі, доведення під особистий підпис кожного військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 розпорядок дня в/ч НОМЕР_1 та наказ, яким він затверджений, зобов`язання всіх керівників структурних підрозділів (начальників управлінь, відділів, служб та інших) негайно виконати вимоги статті № статуту внутрішньої служби ЗСУ щодо розпорядку дня. Не зазначено і про відмову у задоволенні зазначених питань.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідно до п. 118 Статуту, скарга позивача не є вирішеною.

Крім того, відповідачем порушено строки розгляду скарги позивача, оскільки, як зазначено судом, представником відповідача не надано жодних доказів про доведення до відома позивача повідомлення про продовження строків розгляду скарги.

Відповідно до положень п. 122 Статуту, усі пропозиції, заяви та скарги в день їх надходження заносяться до Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян (додаток 4 до цього Статуту), який ведеться і зберігається у кожній військовій частині, закладі та установі.

Із відповіді від 15.09.2016 року вбачається, що скарга надійшла до адміністративного відділу військової частини НОМЕР_1 01.08.2016 року, проте, як зазначено вище судом, зареєстрована скарга в журналі 03.08.2016 року за № № 1390/С, що є порушенням п. 122 Статуту.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов підполковника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними щодо прийняття рішення за результатами розгляду скарги.

Визнати неправомірними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо прийняття рішення за результатом розгляду скарги та надання на неї відповіді несвоєчасно та не в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Н.В.Бжассо