Справа № 2а-41/10/2570
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2010-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-41/10/2570

Справа № 2а-41/10/2570

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Гром Л.М.

при секретарі Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Тувін» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Свої заперечення мотивує тим, що сплачує всі податки на загальних умовах, кожен місяць сплачує податок на додану вартість та один раз у квартал податок на прибуток в повному обсязі, про що свідчать декларації, які надані до Державної податкової інспекції м. Чернігова та платіжні доручення з відміткою банку про їх прийняття. Також представник відповідача зазначив, що вчасно сплатив кошти до банку, а те, що кошти не поступили до бюджету, то банк несе повну відповідальність, встановлену Законом за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов’язкового платежу) до бюджету. Представник відповідача також зазначив, що кілька разів звертався до банків з вимогою перерахувати гроші до Державного бюджету, але отримав тільки повідомлення щодо введення мораторію.

На підставі ч.3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27 січня поточного року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 02.02.2010 р. року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню на слідуючих підставах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» платник податків зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податковим боргом (недоїмкою) визнається податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (1.2 ст.1 цього ж Закону).

Державній податковій інспекції у м. Чернігові Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Тувін» направлявся лист від 19.10.2009 року № 42, в якому повідомлялось про повну сплату ПДВ, згідно наданих декларацій згідно платіжних доручень з банківською відміткою при їх прийняття.

У відповіді на лист відповідача, заступник керуючого Чернігівською філією ТОВ «Укрпромбанк» № 4392 від 13.08.2009 року повідомив, що банк не може виконувати свої зобов’язання перед клієнтами, оскільки в банку працює тимчасовий адміністратор, призначений 18.05.2009 року та діє мораторій на задоволення вимог кредиторів банку,

введений Постановою НБУ від 05.08.2009 року № 447. Також відповідачу надсилались з банку повідомлення про невиконання розрахункових документів № 4462 від 19.08.2009 року, № 5153 від 21.09.2009 року, № 5544 від 20.10.2009 року.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував проти того, що відповідачем були вчинені всі дії по сплаті податкових зобов’язань і це підтверджується прийнятими до оплати банком платіжними дорученнями, також не оспорюється визначений період, але представник позивача вважав, оскільки кошти не надійшли до Державного бюджету тому за відповідачем рахується борг по податку. Крім того на думку представника позивача боржник повинен сам вчинити необхідні дії щодо витребування своїх коштів з банку і забезпечити надходження коштів до Державного бюджету.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 21.12.2000, № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності). Таким чином відповідачу були направлені перша податкова вимога № 1/685 від 26.03.2009 року та друга податкова вимога № 2/1365 від 13.08.2009 року, яка отримана відповідачем 18.08.2009 року.

Відповідно до п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», за порушення строків перерахування податків, зборів (обов’язкових) платежів до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених пп.16.4.1 п.16.4 ст.16 та штрафні санкції, встановлені пп.17.1.7. п.17.1 ст.17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов’язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів (обов’язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Днем подання до установ банку платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах. При стягненні коштів та майна платників податків - клієнтів банків, страхувальників страхових організацій або членів інших небанківських фінансових установ, створених відповідно до закону, податкові органи або державні виконавці не мають права звертати стягнення на залишки коштів на кореспондентських рахунках банків, а також на страхові та прирівняні до них резерви банків, страхових організацій або небанківських фінансових установ, сформованих відповідно до законодавства.

Враховуючи викладені норми чинного податкового законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач в даному випадку звільняється від відповідальності за несвоєчасне зарахування коштів до державного бюджету, оскільки таке порушення сталося з вини банку.

Банки та інші фінансово-кредитні установи виконують доручення платників податків і зборів (обов'язкових платежів) на перерахування податків і зборів (обов'язкових платежів) до Державного бюджету України і місцевих бюджетів у встановлений законами термін (пункт 2 статті 12 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991 №1251- XII з подальшими змінами).

Чинне законодавство України не передбачає обов'язок платників податків здійснювати будь-які додаткові дії крім подачі платіжних документів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем було дотримано всіх вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення податкового боргу з підстав, наведених вище, не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 41, 70, 71, 104, 122, КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 02 лютого 2010 р.

Суддя Гром Л.М.