Справа № 826/13919/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати правління Пенсійного фонду України визначити уповноважене територіальне управління ПФУ і відновити виплату пенсії за віком з 10.03.1993 року - дати припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом з України відповідно до Конституції та Постанови Правління ПФУ від 20.05.2015 №10-1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2016 року повернуто позовну заяву, так як позов подано без дотримання правил територіальної підсудності.

Не погоджуючись з винесеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позову, так як даний спір з приводу обчислення, перерахунку, здійснення та надання пенсійних виплат, а тому дана адміністративна справа має розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним, із врахуванням правил територіальної підсудності, визначених статтею 19 КАС України.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до правління Пенсійного фонду України та просить визначити уповноважене територіальне управління ПФУ і дати йому вказівку - відновити виплату пенсії за віком з 10.03.1993 року - дати припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон.

Підсудність - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між адміністративними судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

На відміну від адміністративної юрисдикції, яка розмежовує компетенцію між державними органами щодо вирішення адміністративних справ, підсудність розмежовує компетенцію у тій самій сфері (щодо вирішення адміністративних справ), але між різними судами.

Тобто, правила підсудності у своїй сукупності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення конкретної адміністративної справи.

Визначення компетенції різних судів системи провадиться залежно від виконуваних ними функцій, від роду (предмета) справи, суб'єктів спору, що підлягає розгляду, і місця (території), на яку поширюється діяльність певного суду. В зв'язку з цим підсудність поділяється на інстанційну (функціональну), предметну і територіальну.

Зокрема, призначення предметної підсудності полягає в тому, щоб розподілити всю сукупність адміністративних справ між окремими ланками судової системи, тобто така підсудність розмежовує судову компетенцію по вертикалі.

Визначити предметну підсудність - означає встановити, суд якої з ланок судової системи (місцевий суд, окружний, апеляційний суд, ВАС України, ВС України) повинен вирішувати як суд першої інстанції конкретну адміністративну справу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи вказану норму, суд першої інстанції прийняв рішення про повернення позову, однак, колегія суддів не погоджується з висновком, що дана справа не підсудна Окружному адміністративному суду м. Києва та відповідно п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві.

Частиною другою статті 18 КАС України, визначено предметну підсудність адміністративних справ, відповідно до якої, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, зокрема, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Стаття 50 КАС України закріплює, що в судовому процесі можуть бути з одного боку, особа, яка вважає що її право свободи чи правовий інтерес у сфері публічно-правових відносин порушено і звертається до адміністративного суду за захистом цього права, свобод чи правового інтересу, а з іншого боку - особа, яка як вважає позивач порушила його право, свободу чи правовий інтерес і повинна усунути це порушення (відповідач).

Позивач подав позов до правління Пенсійного фонду України та просить визначити уповноважене територіальне управління ПФУ і дати йому вказівку - відновити виплату пенсії за віком з 10.03.1993 року - дати припинення виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон.

Тобто, позивач визначив відповідача суб'єктом спірних правовідносин та вважає що саме вказаним відповідачем порушені його права.

В свою чергу, суд за результатами розгляду справи, приймає рішення по суті та визначає чи порушено право позивача вказаним у позові відповідачем та надає відповідну оцінку.

Викладене у сукупності є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 195, 199, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2016 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А. Г. Степанюк

Я. М. Василенко

Повний текст ухвали виготовлено 17.01.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.