Справа № 331/8400/16-а
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 331/8400/16-а
Провадження 2-а/331/20/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Жукової О.Є.

при секретарі - Бойко М.О.

за участю відповідача - Петрів О.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенанта поліції Петрів Олександра Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.12. 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову АР № 036347 від 07.12.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно постанови АР № 036347 від 07.12.2016 року в 16-15 у м. Запоріжжі пр.. Соборний-пр. Металургів , він не виконав вимоги п. 5.16. «Рух по смугам прямо» ПДР України, повернув ліворуч, не мав при собі обов»язкового страхового полісу цивільної відповідальності, чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП . Разом з тим, позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню , оскільки він повертав ліворуч , не порушуючи правил дорожнього руху; відеозапис правопорушення йому не був наданий на вимогу; ч.1 ст. 121 КУпАП не передбачає відповідальності за відсутність страхового полісу, що свідчить про неправильне застосування відповідачем норм права; в постанові не зазначено повних анкетних даних співробітника поліції; невірно засвідчено його особу, оскільки в постанові вказано , що його особу посвідчено посвідченням виданим 23.10.1979 року; в постанові відсутні докази та вмотивування прийнятого рішення , не враховані його пояснення , йому не було надано можливості скористатися правовою допомогою; протокол про адміністративне правопорушення не складався .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В ході розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач позов не визнав в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що постанова винесена обґрунтовано та відповідно до норм чинного законодавства, факт вчинення правопорушення позивачем зафіксовано на відеозапису, в постанові зазначено, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП , а в наявній у ОСОБА_2 копії нечітко перекопіювалася цифра «6» , оскільки постанова виписувалася на вулиці при низькій температурі. Щодо посвідчення особи водія , відповідач пояснив що ним було встановлено особу ОСОБА_2 , однак в постанові було помилково вказано дату видачі посвідчення як 1979 р. замість 1997 р..

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, і зазначене підтверджено належним чином завіреною копією постанови , яка надана відповідачем, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 грудня 2016 року серії АР № 036347 винесену інспектором роти №2 батальйону № 1 УПП м. Запоріжжя Петрів Олександром Юрійовичем до ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що 07.12.2016 року в 16-15 в м. Запоріжжі по пр. Соборному-пр. Металургів , ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом БМВ 520 номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам прямо», повернув ліворуч , не мав при собі обов»язкового страхового полісу цивільної відповідальності , чим порушив розділ 33 ПДР та п. 2.1 ґ ПДР, вчинивши правопорушення, передбачені ст. ст. 122 ч.1, 126 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_2 в постанові розписався про отримання ним копії, будь-яких зауважень та пояснень не надав .

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, а частиною 1 ст. 126 КУпАП - за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні було встановлено, що підтверджено наданим відповідачем відеозаписом , що ОСОБА_2 дійсно, при обставинах викладених в постанові , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам прямо» , повернув ліворуч , не мав при собі поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). При цьому згідно відеозапису , йому було роз»яснено його права, встановлено особу, відповідачем було повідомлено, що ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності саме за ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, суд важає, що доводи позивача про те, що він правил дорожнього руху не порушував, його особу не було встановлено, та притягнуто до відповідальності за відсутність полісу за ч.1 ст. 121 КУпАП , спростовані дослідженим відеозаписом та матеріалами справи.

При цьому, суд зазначає, що в копії оскаржуваної постанови, наданої позивачем , лише нечітко зазначено номер статті , за якою його притягнуто до відповідальності, через неякісну копію, а та обставина, що в даті видачі йому посвідчення водія дійсно замість 1997 рік зазначено 1979 рік , не може свідчити про те, що невірно встановлено його особа , і зазначене також спростовується дослідженим судом відеозаписом.

Також, доводи ОСОБА_2 в частині порушення відповідачем вимог ст. ст. 268,276 КУпАП , що виразилося у не складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в розгляді справи на місці вчинення правопорушення, не приймаються до уваги через наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, співробітником патрульної поліції правомірно не було складено протокол про адміністративне правопорушення, а винесено саме постанову.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає бланку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі відповідно Додатку 5 до Інструкції.

Інші доводи позивача не спростовують висновків суду , спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, що були надані суб»єктом владних повноважень.

За таки обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 159-163, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ДПП України лейтенанта поліції Петрів Олександра Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає , до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення . У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

17.01.2017 .