Справа № 415/6137/16-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/6137/16-а
Провадження № 2-а/415/22/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Бадаєвої А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що у квітні 2016р. вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, Луганської обл., оскільки має пільговий стаж роботи за списком № 1, так як працювала в Приватному підприємстві «ЛИС» на посаді апаратника виготовлення клеїв та покриття з 08.01.1997р. по 27.08.2007р.

Відповідно до ст. 13 п. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення», вона мала право на достроковий вихід на пенсію за списком № 1. Моє право на пенсію за списком № 1, що підтверджується записом в трудовій книжці № 7, 8, 9.

08.08.2016р. вона отримала відповідь з Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, Луганської обл., що їй відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до вимог п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу, у зв'язку з тим, що копія наказу про висновки атестації робочих місць від 20.06.2005р. № 380 - не завірена підписом відповідальної особи підприємства, у наглядовій справі приватного підприємства «ЛИС» - відсутня копія наказу про висновки атестації робочих місць № 380 від 20.06.2005р..

А також неможливо здійснити зустрічну перевірку, оскільки підприємство за юридичною адресою та фактичним місцезнаходженням відсутнє.

Звернутися на вищевказане підприємство вона не має можливості, оскільки його засновник та керівник - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - помер.

До трудового архіву Лисичанської міської ради від ПП «ЛИС» документи, які б могли підтвердити її робочий стаж - на зберігання не надходили.

Крім того, вона не несе відповідальність за втрату або не передачу документів підприємства до трудового архіву і не можу бути позбавлена свого конституційного права на належне їй пенсійне забезпечення.

Вважає, що порушено її право на пенсійне забезпечення, безпідставно відмовивши їй в зарахуванні стажу її роботи в Приватному підприємстві «ЛИС» на посаді апаратника виготовлення клеїв та покриття з 08.01.1997р. по 27.08.2007р.

У зв'язку з наведеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила визнати дії Відповідача, щодо відмови в зарахуванні часу роботи на приватному підприємстві «ЛИС» на посаді апаратника виготовлення клеїв та покриття з 08.01.1997р. по 27.08.2007р. протиправними, визнати протиправними та скасувати рішення № 6108/08-31 від 08.08.2016р. Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, Луганської обл. щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком за списком № 1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу підтвердженого документами та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, Луганської обл. зарахувати період роботи на Приватному підприємстві «ЛИС» на посаді апаратника виготовлення клеїв та покриття з 08.01.1997р. по 27.08.2007р. до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за списком №1 згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Відповідача призначити та виплатити мені пенсію на пільгових умовах за списком № 1 згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 31.03.2016р.

Представником відповідача надані письмові заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких зазначено, що Управління пенсійного фонду заперечує проти задоволення позову. В запереченнях зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до управління 18.04.2016 р. із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу першого пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-15: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії з віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захист населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1)документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

2)документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

3)для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1,3 до Положення).

4)документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.п. 3 п. 4.2. Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

13 липня 2016 року відбулось засідання комісії управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області з питання прийняття рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення», були розглянуті наступні документи:

Заява про призначення пенсії від 18.04.2016 р.

Копія диплому ЛТ № 891281;

Копія трудової книжки від 15.08.1989 р.;

Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній б/н від 27.08.2007 р. видана ПП «ЛИС»;

Копії наказів про висновки атестації робочих місць від 28.04.1995 р. № 79, від 03.01.2001 р.№231;

Не завірена підписом відповідальної особи копія наказу про висновки атестації робочих місць від 20.06.2005 р. № 380.

Комісією було встановлено, що загальний стаж роботи позивачки складає: 24 роки 03 місяці 20 днів, в тому числі 07 років 03 місяці 21 день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Період роботи з 03.01.2005 р по 27.08.2007 р. не зарахований до пільгового стажу у зв'язку з тим, що копія наказу про висновки атестації робочих місць від 20.06.2005 року № 380 не завірена підписом відповідальної особи підприємства. Крім того, у наглядовій справі Приватного підприємства «ЛИС» відсутня копія вищевказаного наказу. Здійснити зустрічну перевірку неможливо, тому як підприємство за юридичною адресою та фактичним місцезнаходженням відсутнє.

Враховуючи вимоги законодавства та надані документи, комісією було прийнято рішення, відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до вимог п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу.

Таким чином, вважають, що законних підстав для задоволення позивних вимог немає, з урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заперечують проти задоволення позову, підтримують письмові заперечення.

Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірним в цій справі є право позивача на зарахування часу роботи на приватному підприємстві «ЛИС» до пільгового стажу та призначення пенсії за віком за списком № 1 відповідно до п. а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Позов підлягає задоволенню, відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємства.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з відповіддю Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 6108/08-31 від 08.08.2016 р., ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком згідно з ст. 13 п. а Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відмовлено, через відсутність необхідного пільгового стажу. Загальний стаж роботи 24 років 03 місяців 20 днів та за Списком № 1 - 07 років 03 місяців 21 днів. Період роботи з 03.01.2005 р. по 27.08.2007 р. не зараховані до пільгового стажу, у зв'язку з тим, що копія наказу про висновки атестації робочих місць № 380 від 20.06.2005 р. не завірена підписом відповідальної особи підприємства. Крім того, у наглядовій справі приватного підприємства «ЛИС» відсутня копія вищевказаного наказу. Здійснити зустрічну перевірку неможливо - підприємство за юридичною адресою та фактичними місцезнаходженням відсутнє, що підтверджено відповідальним актом № 341 від 13.11.2015 р..

З матеріалів справи вбачається, що згідно з архівною довідкою № 2296/01-26 від 11.07.2016р., наданою Трудовим архівом Лисичанської міської ради повідомлено, що документи «ПП «ЛИС» на зберігання до трудового архіву Лисичанської міської ради не надходили, місцезнаходження їх невідоме.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1, складеної на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до запису № 07 ОСОБА_1 прийнята на посаду учня апаратника приготування клею із гуми на підставі наказу №107 від 03.12.1996 р. Відповідно до запису № 8 присвоєно ІІ розряд апаратника приготування клею на підставі наказу № 114/1 від 03.03.1997 р. Відповідно до запису № 9 звільнена за ст. 38 КЗпП за власним бажанням на підставі наказу № 554 від 27.08.2007 р.

Згідно з наказом № 79 від 28.04.1995 р., наданим ПП «ЛИС», наказано затвердити перелік робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачено списком №1,… на підставі цього наказу, провести запис в трудових книжках працівників підприємства про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності до списків № 1, № 2.

Згідно з переліком робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачено списком № 1, наданого ПП «ЛИС» код професії - 10716 апаратник приготування клею, кількість за штатом - 2.

Згідно з листом № 11/1174-33 від 01.04.1995 р., наданого Управлінням праці та зайнятості населення Луганської державної адміністрації, на підставі наказу № 79 від 28.04.1995 р. атестація робочих місць виконана відповідно до вимог Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою КМУ № 41 від 01.09.1992.

Згідно з наказом № 213 від 03.01.2001 р., наданим ПП «ЛИС», наказано затвердити перелік робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачено списком № 1,… на підставі цього наказу, провести запис в трудових книжках працівників підприємства про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності до списків № 1, № 2.

Згідно з переліку робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачено списком № 1 наданого ПП «ЛИС».

Згідно з листом № 69/05-53 від 25.04.2002 р., наданого Управлінням праці та зайнятості населення Луганської державної адміністрації встановлено, що на підставі наказу № 213 від 03.01.2001 р. атестація робочих місць виконана відповідно до вимог Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою КМУ № 41 від 01.09.1992.

Згідно з листом № 11/2956-33 від 12.07.2005 р., наданого Управлінням праці та зайнятості населення Луганської державної адміністрації встановлено, що на підставі наказу № 380 від 20.06.2005р., атестація робочих місць виконана відповідно до Методичних рекомендацій по її проведенню, затверджених постановою КМУ № 41 від 01.09.1992.

Згідно з довідкою від 27.08.2007 р., наданою ПП «ЛИС» ОСОБА_1, вона працювала повний робочий день на ПП «ЛИС» в період з 08.01.1997 р. по 27.08.2007 р. на посаді апаратник виготовлення клеїв, що передбачена списком № 1 стаж роботи 10 років 7 місяців 21 день.

Згідно з довідкою від 27.08.2007 р., наданою ПП «ЛИС» ОСОБА_1, вона працювала повний робочий день на ПП «ЛИС» в період з 08.01.1997 р. по 27.08.2007 р. на посаді апаратник виготовлення клеїв. За даний час відпусток без збереження заробітної плати не надавалось. Знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 01.03.2005 р. по 26.12.2007 р.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі Наказ № 383 «Про порядок застосування Списків»), цей порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пов'язує виникнення права на пенсію на пільгових умовах, якщо особа має стаж на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля за умови безпосередньої зайняті повний робочий день на цих роботах.

Якщо ця інформація не відображена у трудовій книжці, то ці відомості підтверджуються уточнюючими довідками підприємства згідно з абз.1 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд приходить до висновку, що в трудовій книжці позивача чітко визначено період її роботи у ПП «ЛИС», найменування посад, виконуваної роботи, яка передбачена Списком №1, що відповідає вимогам ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом відхиляються пояснення представника відповідача, наведені в письмових запереченнях, що позивачу для врахування спірного періоду роботи, як роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці, необхідно надати довідку для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній або документи для розгляду на Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, оскільки сам факт роботи позивача на посаді за Списком № 1, підтверджений відповідними записами трудової книжки, та це вказує на наявність пільгового стажу у позивача.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду через те, що копія наказу про висновки атестації робочих місць не завірена підписом відповідальної особи підприємства, оскільки відповідачем не надано суду доказів наявності не завіреної підписом відповідальної особи копії наказу про висновки атестації робочих місць № 380 від 20.06.2005 року.

Окрім того, відповідач у своїх запереченнях посилається на те, що копія даного наказу відсутня у наглядовій справі ПП «ЛИС», а здійснити зустрічну перевірку неможливо - підприємство за юридичною адресою та фактичним місцезнаходженням відсутнє, що підтверджено відповідним актом № 341 від 13.11.201 року, втім відповідачем на підтвердження даних фактів не надано суду акту № 341 від 13.11.2015 року.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «ЛИС» зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, засновник - ОСОБА_3, ОСОБА_5, керівник і підписант - ОСОБА_3, зареєстровано з 08.12.1998 року. Відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення - відомості відсутні.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що такі доводи не можуть бути прийняти, оскільки посада апаратника виготовлення клею передбачена Списком № 1, а відмову у призначені позивачці пенсії формальною, бо вона порушила права позивачки на належне соціальне забезпечення, порушила конституційний принцип щодо визнання прав людини найвищою соціальною цінністю держави, а тому є протиправною.

Також, відповідно до наказів № 79 від 28.04.1995р. , № 213 від 03.01.2001 р., та листа № 11/2956-33 від 12.07.2005 р. ПП «ЛИС» атестація робочих місць відбувалась у 1995 р., 2001р. та 2005 р.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» № 442 від 01.08.1992 року відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року зазначено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року зазначено, що позачергова атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу органів державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Відповідно до п. 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року зазначено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств і організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення непрацюючих.

Отже, суд дійшов висновку, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівника підприємства, а тому не проведення або несвоєчасне проведення атестації з вини керівника підприємства не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яке передбачено статтею 46 Конституції України, тому з доводами позивача, викладеними в позовній заяві суд повністю погоджується.

При цьому, відомостей про необхідність проведення позачергової атестації на ПП «ЛИС» з причин докорінної зміни умов і характеру праці матеріали справи не містять, навпаки результати атестації робочих місць були дійсними на період роботи позивача на ПП «ЛИС».

Також суд звертає увагу на те, що атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи, що у позивача містяться записи про роботу, яка відповідає Списку № 2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а також з урахуванням наявності інших документів, які підтверджують наявність у позивача стажу за Списком №2, суд дійшов висновку про неправомірність відмови у включенні позивачу до стажу роботи, якій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, зазначеного періоду роботи.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Оскільки позивач звернулась із заявою про призначення пенсії 18.04.2016 р., про що свідчить обґрунтування позивача в позові, пенсія повинна бути призначена з 18.04.2016 р. Таким чином, позовна вимога позивача про зобов'язання УПФУ в м. Лисичанську призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах починаючи з 31.03.2016 р. підлягає частковому задоволенню, а саме призначення і виплати пенсії з дня звернення із заявою до УПФУ в м. Лисичанську з 18.04.2016р.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи, що пільговий стаж ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області не зарахований період її роботи на посаді апаратника виготовлення клею з 08.01.1997 р. по 27.08.2007 р. то суд вважає, що її право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням порушено та є підстави для задоволення позову.

Втім, суд, приходить до висновку, що спір виник між позивачем та Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, водночас, суд не вбачає порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача Головним управлінням пенсійного фонду України в Луганській області, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині спору до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, дослідивши у сукупності докази по справі, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8-11, 71, 94, 99, 100, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 14, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» № 442 від 01.08.1992 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Відповідача, щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу час роботи на приватному підприємстві «ЛИС» на посаді апаратника виготовлення клеїв та покриття з 08.01.1997р. по 27.08.2007р. протиправними.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 6108/08-31 від 08.08.2016р. Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, Луганської обл.., щодо відмови у призначенні пенсії за віком за списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу підтвердженого документами.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, Луганської обл.. зарахувати період роботи на Приватному підприємстві «ЛИС» на посаді апаратника виготовлення клеїв та покриття з 08.01.1997р. по 27.08.2007р. до пільгового стажу роботи за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за списком № 1 згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати Відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 1 згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 18.04.2016р.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА