Справа № 752/16027/16-а
Суддя: Ладиченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/51/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Ладиченко С.В.

за участю секретаря - Тасенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії держслужбовця та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії держслужбовця та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо неї під час розрахунку пенсії державного службовця; 2) визнати протиправними дії Відповідача, щодо неврахування до розрахунку розміру пенсії при призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1,: премії, матеріальної допомоги на оздоровлення,матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, на які було нараховано та сплачено страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; 3)зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 % від заробітної плати за період, який був врахований при призначенні пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, премій у т.ч. до державних, професійних свят та ювілейних дат в починаючи з 20 вересня 2010 року по теперішній час (за весь період перебування на пенсії) та здійснювати нарахування та виплату в повному обсязі та у такому ж розмірі у подальшому.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з 20.09.2010 р. набула право на пенсію державного службовця та з цього часу перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва (раніше до реорганізації - Управління Пенсійного фонду в Голосіївському районі м. Києва) як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», (в редакції на час призначення пенсії).

Проте, при розрахунку пенсії Відповідачем не було включено у розрахунок заробітку для обчислення пенсії нарахованих сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, всіх премій у т.ч. до державних, професійних свят та ювілейних дат. На зазначені виплати було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок і вони є складовою частиною заробітної плати, тому що носять регулярний характер в період моєї роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в регіональних та Центральних органах виконавчої влади з серпня 1987 по серпень 2010 року.

05 серпня 2016 року вона звернулася із заявою до Відповідача з проханням провести перерахунок пенсії та врахувати вчасно невключені до розрахунку виплати. Листом Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві від 22.08.2016 № 832/03/Г-646 їй було відмовлено у перерахунку пенсії.

Таку відмову позивач вважає незаконною посилаючись на те, що відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» (чинного на 20.09.2010) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

При цьому позивач посилається на те, що частиною першою статті 37 цього Закону (в редакції яка діяла на час призначення пенсії передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та Інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Це на думку позивача надає підстави для висновку, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати, щомісячні премії та премії до державних та професійних свят та ювілейних дат в органах державної влади входять до системи оплати праці державного службовця.

Також позивач посилається на те, що відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на 20.09.2010) встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу), а відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до Закону.

Щодо виплати недоотриманих сум починаючи з 20.09.2010 року позивач посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, недоотримані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Вислухавши представника позивача. Представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановленощо позивач з 20.09.2010 р. набула право на пенсію державного службовця та часу перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва.

При розрахунку позивачу розміру пенсії не було включено у розрахунок заробітку для обчислення пенсії на сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, всіх премій у т.ч. до державних, професійних свят та ювілейних дат.

05.08.2016 року позивач звернулась до Відповідача з проханням провести перерахунок пенсії з означених підстав.

Листом Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві від 22.08.2016 № 832/03/Г-646 їй було відмовлено у перерахунку пенсії. Таку відмову суд вважає обґрунтованою.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне/довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції Закону України № 76-УІІІ від 14.10.2014) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягай пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу»(редакція від 14.10.2014) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службовий обов'язків.Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань.

Отже, обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця. Такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, індексація не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за №5-1 на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 2а-4753/09/2670 затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону, а не які враховуються при обчислені пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». В зазначеній довідці в графі "Інші виплати" вказуються усі інші види виплат, що були нараховані та виплачені державному службовцю у відповідний період, з обов'язковим зазначенням найменування цих виплат (розшифруванням) в рядку під назвою "Інші виплати".

До Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України " Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії " від 31.05.2000 р. № 865 не вносилось змін щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Стаття 1 Закону України «Про оплату праці»визначає заробітну плату яквинагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати.

У зазначеній нормі Закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна допомога це не ідентичні поняття, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №212 «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» визначено, що грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (далі - грошова винагорода) видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років, один раз на п'ять років за умови зразкового виконання посадових обов'язків та відсутності порушень трудової дисципліни; з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов'язків.

Вищезазначеною постановою також встановлено, що витрати, пов'язані з видачею зазначеної грошової винагороди, здійснюються у межах коштів, передбачених на утримання відповідних органів державної влади.

Таким чином, матеріальна допомога та грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади носить разовий характер, та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні частини 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати держаного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Таким чином для включення в розрахунок розміру пенсії таких виплат як надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, немає підстав.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» діяв Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року» № 889-УІІІ, який набрав чинності 01.05.2016 року.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року» № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується починаючи з 01 травня 2016 року.

Згідно зі ст. 90 Закону України «Про державну службу» Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

До п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" також були внесені зміни.

Так, до 01.12.2015 року п. 5 названої Постанови КМ № 865 передбачав, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 були внесені зміни до п. 5 названої Постанови КМ № 865, яка починаючи з 01.12.2015 року передбачає, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отож, починаючи з 01.12.2015 року державні органи за останнім місцем роботи уповноважені видавати довідку лише для призначення пенсії, а не для її перерахунку.

Таким чином дії відповідача відповідають нормативно-правовим актам та не можуть бути визнані неправомірними.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії держслужбовця та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отриманні копії постанови.

Суддя: С.В. Ладиченко