Справа № 196/881/16-а (2-а/196/41/2016)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2017 рокусправа № 196/881/16-а (2-а/196/41/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю представника позивача: Куценка В.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Куценка Валерія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2

на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року у справі №196/881/16-а (2а/196/41/2016) за позовом адвоката Куценка Валерія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

31 серпня 2016 року адвокат Куценко В.А. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати дії відповідача такими що були здійснені без урахування п. 6 ст. 92 Конституції України відносно здійснення перерахування пенсії громадянину ОСОБА_2 згідно ст.. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 25.03.1996 року;

- зобов'язати відповідача перерахувати пенсію громадянину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 із застосуванням вимог ст.. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та виплатити суми недоотриманої пенсії, внаслідок неправильного нарахування пенсійного забезпечення по час вирішення даного питання в суді.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення вимог Закону було здійснено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі меншому ніж встановлено нормативно - правовим актом, відтак право позивача на отримання пенсійних виплат в належному розмірі підлягає поновленню в судовому порядку.

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області, із посиланням на розрахунок розміру пенсії позивача, зазначає, що пенсійні виплати було нараховано та виплачено у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства у розмірі 105% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , відтак законні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача - відсутні. Також, відповідач просив розглядати справи у відсутність його представника.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, наголошував на обґрунтованості доводів апеляційної скарги та адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи внаслідок поранення, отриманого при виконанні інтернаціонального обов'язку в Афганістані, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

25 липня 2016 року позивач, через свого представника, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, та просив, зокрема здійснити перерахування розміру пенсійних виплат у відповідності до Закону.

02 серпня 2016 року, листом за №3795/07/24 відповідач надав представнику позивача роз'яснення щодо нарахування та виплати пенсії позивачеві та зазначив, що законні підстави для проведення перерахунку - відсутні.

Правомірність та обґрунтованість дій управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2, як інваліду 3 групи внаслідок поранення, отриманого при виконанні інтернаціонального обов'язку в Афганістані, є переметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було здійснено нарахування та виплата пенсії у розмірі, який відповідає чинному пенсійному законодавству, відтак підстави для задоволення адміністративного позову - відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах: інвалідам війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Приписами ст.22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що мінімальні розміри пенсій по інвалідності встановлюються інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи - у розмірі 120 відсотків, II групи - 110 відсотків, III групи - 105 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, пенсійне забезпечення інвалідів війни III групи встановлюється у розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення, але не може бути нижчим 105 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, прикінцевими положеннями Законів України Про Державний бюджет України на 2012 рік, Про Державний бюджет України на 2013 рік, Про Державний бюджет України на 2014 рік, Про Державний бюджет України на 2015 рік, Про Державний бюджет України на 2016 рік встановлено, що у 2012, 2013, 2014, 2015 та 2016 роках норми та положення статей 14,22,37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Положеннями п.2 постанови КМУ №1381 від 28.12.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" визначено, що особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мінімальний розмір пенсії, що призначається відповідно до зазначеного Закону:по інвалідності не може бути нижче: інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи - 120 відсотків, II групи - 110, III групи - 105 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2, як інваліду війни, проводилась на підставі ст.22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови КМУ №1381 від 28.12.2011 року та не була меншою 105 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснювалась у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для визнання дій пенсійного органу протиправними та як наслідок проведення перерахунку пенсії.

З огляду на викладене, суд апляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, прийнятою у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її зміни або скасування відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката Куценка Валерія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року у справі №196/881/16-а (2а/196/41/2016) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст.. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко