Справа № 461/7547/16-а
Суддя: Котельва К. О.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7547/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Котельви К.О.,

при секретарі Остапчук М.Ю.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: Львівське комунальне підприємство «Княже місто», про визнання проти правним та скасування розпорядження,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: Львівське комунальне підприємство «Княже місто», в якому просить визнати неправомірним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №139 від 26.04.2016 року «Про демонтаж самовільно влаштованих чотирьох кондиціонерів, моторного блоку витяжної системи та вентиляційної труби на дворовому фасаді будинку №3 на пр. Шевченка», а судові витрати у справі покласти на відповідача.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що ОСОБА_3 є власником нежитлових приміщень загальною площею 285,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 3 з 1 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія СТВ №235087 від 1 грудня 2015 року. Вказане приміщення було реконструйоване шляхом приєднання квартири АДРЕСА_1 до уже належних позивачу нежитлових приміщень, внаслідок чого утворилася площа 285,1 кв.м. Вказує, що кондиціонери розташовані не на видимому зі сторони вулиць фасаді будинку, а на фасаді, який виходить у внутрішній двір, і встановлення та розміщення кондиціонерів у цій частині будинку не потребує надання дозволу для його встановлення відповідно до п. 3 Положення про порядок розміщення у м. Львові технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.02.2002 року №028 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова». Обовязковість одержання відповідного дозволу стосується лише розміщення технічних елементів (пристроїв) на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд, розташованих у межах історико-культурної заповідної території м. Львова.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у адміністративному позові та просив такий задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала пояснення про те, що оскаржуване розпорядження винесене відповідно до чинного законодавства, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, щорозпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №139 від 26.04.2016 року «Про демонтаж самовільно влаштованих чотирьох кондиціонерів, моторного блоку витяжної системи та вентиляційної труби на дворовому фасаді будинку №3 на проспекті Шевченка» затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол №15 від 19.04.2016 року) та зобовязано ОСОБА_3 власника нежитлових приміщень загальною площею 285,1 кв.м. на пр. Шевченка, 3 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовані чотири кондиціонери, моторний блок витяжної системи та вентиляційну трубу на дворовому фасаді будинку №3 на пр. Шевченка. Термін виконання 15.05.2016 року; вирішено про прийняте розпорядження повідомити гр. ОСОБА_3 та ЛКП «Княже місто» (а.с.7).

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником нежитлових приміщень загальною площею 285,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 3 з 1 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія СТВ №235087 від 1 грудня 2015 року (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що вказане приміщення було реконструйоване шляхом приєднання квартири АДРЕСА_1 до уже належних позивачу нежитлових приміщень, внаслідок чого утворилася площа 285,1 кв.м.

Судом також встановлено та не спростовано сторонами, що позивачем за весь час володіння згаданими приміщеннями не проводив робіт і встановлення кондиціонерів, витяжної системи, та вентиляційних труб. Позивачем здійснено демонтаж залишків старої вентиляційної системи колишньої перукарні ТзОВ «Локон», який здійснено за згодою ЛКП «Княже місто», що підтверджується наявним в матеріалах справи листом №335вих від 30.11.2015 року (а.с.8).

Як вбачається із наявної у матеріалах справи заяви від 25 вересня 2015 року від мешканців будинку №3 на проспекті Шевченка у місті Львові на імя голови РДА ОСОБА_4, мешканці будинку №3 не заперечують щодо приєднання місця загального користування, а саме туалету та частини коридору сходової клітки на другому поверсі до квартири №8, власник ОСОБА_3 Дане твердження спростовує посилання відповідача у оскаржуваному розпорядженні про те, що мешканці будинку згоди ОСОБА_3 не давали (а.с.9).

Згідно експертного звіту №14-4320-15 від 12 листопада 2015 року щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності обєкта будівництва за робочим проектом «Реконструкція існуючого магазину на просп. Шевченка, 3 з розширенням за рахунок приєднання приміщень квартири №8, частини туалету та коридору загального користування другого поверху з використанням існуючого входу в м. Львові», за результатами обстеження проектної документації встановлено, що зазначена проектна документація розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності обєкта будівництва (а.с.10).

Відносини з приводу встановлення систем вентиляції та кондиціонування у місті Львові врегульовано Положенням про розміщення технічних елементів (пристроїв) не фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затвердженого рішенням виконавчого комітету ЛМР від 09.09.2011 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01.02.2002 року №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова» (далі Положення).

Відповідно до п 2.6. Положення, примусовий демонтаж технічних елементів (пристроїв) демонтаж технічних елементів (пристроїв) з зовнішніх частин будинків і споруд, приведення зовнішнього вигляду будинків і споруд у попередній стан, ремонт ушкоджених будівельних конструкцій і фасадів проводиться відділами житлового господарства районних адміністрацій та організаціями, яким видано наряд-замовлення на їх демонтаж.

Також, відповідно до п.3 Положення, забороняється:

3.1. розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) перелічених у пунктах 2.8.4, 2.8.5 на видимих зі сторони вулиць та площ фасадах, стінах будинків і споруд, які знаходяться на території історичної забудови включеної у Список світової спадщини ЮНЕСКО, а також на видимих зі сторони вулиць (площ), фасадах, стінах будинків і споруд памятках архітектури;

3.3. встановлення без відповідного дозволу:

3.3.2 технічних елементів (пристроїв) перелічених у підпунктах 2.8.3, 2.8.4, 2.8.5 на видимих зі сторони вулиць (площ), фасадах, стінах будинків і споруд у межах історико-культурної заповідної території м. Львова;

3.3.3. технічних елементів (пристроїв), перелічених у пунктах 2.8.3, 2.8.4, 2.8.5, на будинках і спорудах памятках архітектури.

2.8. Технічними елементами (пристроями), що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях житлової, громадської і виробничої забудови є:

2.8.1. пристрої та устаткування інженерного забезпечення будинків і транспорту;

2.8.2. пристрої та устаткування засобів звязку;

2.8.3. пристрої нічного оформлення та освітлення фасадів будинків;

2.8.4. великі радіоприймальні антени, антени супутникового телебачення;

2.8.5. пристрої і устаткування систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря.

У відповідності до п. 4.2. Положення, дозволи на розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах, торцевих стінах, зовнішніх будівельних конструкціях будинків і споруд, перелічених у підпунктах 2.8.3, 2.8.4, 2.8.5, у межах історико-культурної заповідної території м. Львова, надає районна адміністрація на підставі звернення юридичних і фізичних осіб з вказанням місця розміщення елементу (пристрою); розміщення технічних елементів (пристроїв) на будинках і спорудах памятках архітектури додатково погоджується з управлінням охорони історичного середовища.

Як вбачається із п.5.3.1. Положення, на правопорушників розповсюджується дія Положення Про порядок розгляду питань з самовільного будівництва у м. Львові, що стосується громадян і службових осіб, затверджене рішенням виконкому від 16.05.1996 р. №222, а підрозділи, до компетенції яких відносяться питання контролю за використанням і експлуатацією житлового фонду, контролю за веденням будівництва, вживають заходи, передбачені встановленим порядком: складають протокол про вчинення адмінправопорушення та подають його разом з іншими документами на розгляд адміністративної комісії при районній адміністрації для притягнення фізичної чи юридичної особи до адміністративної відповідальності за самовільну зміну зовнішнього виду фасаду будівлі чи споруди та недотримання правил користування і експлуатації житлового фонду.

Як вбачається із матеріалів справи, та виходячи із змісту оскарженого розпорядження, кондиціонери знаходяться на дворовому фасаді, тобто, на невидимому зі сторони вулиць та площ фасаді.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено за допомогою належним та допустимих доказів, що кондиціонери розташовані не на видимому зі сторони вулиць фасаді будинку, а на фасаді, який виходить у внутрішній двір, і встановлення та розміщення кондиціонерів у цій частині будинку не потребує надання дозволу для його встановлення відповідно до п. 3 Положення про порядок розміщення у м. Львові технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.02.2002 року №028 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова».

Обовязковість одержання відповідного дозволу стосується лише розміщення технічних елементів (пристроїв) на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд, розташованих у межах історико-культурної заповідної території м. Львова.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичним особами.

Згідно з ч.5 п.5 рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Крім цього, за змістом ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обовязок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, відповідачами в підтвердження правомірності винесення оскаржуваного розпорядження, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною по справі або, якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 159-163,167, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Визнати неправомірним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №139 від 26.04.2016 року «Про демонтаж самовільно влаштованих чотирьох кондиціонерів, моторного блоку витяжної системи та вентиляційної труби на дворовому фасаді будинку №3 на пр. Шевченка».

Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова у повному обсязі буде виготовлена протягом пяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Головуючий суддя Котельва К.О.