Справа № 202/2001/16-а
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2001/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді-Бєльченко Л.А.

при секретарі- Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську, інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, указуючи, що 19.03.2016 року інспектором 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Окатим О.В. відносно нього складена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 886506 за нібито порушення ним, ОСОБА_1, п. 33 Правил дорожнього руху України, у зв*язку з чим згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Позивач вважає дії інспектора Управління патрульної поліції Окатого О.В. по складанню постанови відносно нього неправомірними, тому просив визнати дії інспектора незаконними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та скасувати.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 указав, що інспектором всупереч вимогам статті 251 КУпАП не представлено та не продемонстровано жодного доказу порушення ним пункту 33 Правил дорожнього руху України, ніяких вимірів, фотографувань, опитування свідків, з*ясування додаткових чинників в його присутності не проводилось. При складанні постанови інспектором не враховані його заперечення, пояснення та не були досліджені всі обставини справи.

Всупереч вимогам статті 268 КУпАП справа розглядалася інспектором поза його, позивача, присутності, його взагалі не було сповіщено про дату, час та місце розгляду адміністративної справи. Після його зупинки інспектор забрав у нього посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, і нічого не пояснюючи, пішов до службового патрульного автомобілю, де зачинився з його документами. Через деякий час інспектор вийшов із патрульної машини і надав йому неналежним чином засвідчену копію постанови у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також позивач указує, що протиправні дії з боку інспектора патрульної поліції виявилися в тому, що він не мав складати постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Конституційний Суд України вирішив, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Таким чином, інспектор Окатий О.В. взагалі не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення і виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення.

Також позивач указує, що інспектором Окатим О.В. були порушені його права, передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки він не зміг скористатися юридичною допомогою, дати свої пояснення, заперечення.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Ткаченко С.М., підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську, Машталер А.А., в судовому засіданні 01.07.2016 року позовні вимоги не визнала, указуючи, що 19.03.2016 року відповідачем був помічений автомобіль НОМЕР_1, який не виконав вимогу наказового знаку 4.2 "Рух праворуч", чим порушив вимоги Правил дорожнього руху (розділ 33 Дорожні знаки), а саме здійснив поворот ліворуч біля вулиці Усенко, поруч з будинком № 1 ,в місті Дніпрі. У зв*язку з вчиненням правопорушення, інспектором патрульної поліції Окатим О.В. за результатами розгляду адміністративної справи була винесена постанова серії ПС2 № 886506 про притягнення водія автомобіля ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута з дотриманням вимог статей 251,258,283,284 КУпАП. ОСОБА_1 роз*яснювались права, передбачені статтею 268 КУпАП, порядок та строк оскарження постанови. Під час винесення постанови на місці вчинення ніяких зауважень, клопотань від правопорушника не надходило.

Представник відповідача вважає позовні вимоги позивача безпідставними та просив відмовити у їх задоволені.

З*ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.03.2016 року, о 8-30 годині, ОСОБА_1, рухаючись на автомобілі НОМЕР_2 на перехресті проспекту Мира та вулиці Щербини в місті Дніпрі, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 "Рух тільки праворуч" та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.п. 33 (розділ Дорожні знаки). Постановою серії ПС2 № 886506 ОСОБА_1 за вчинене правопорушення притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Зазначене підтверджується копією постанови на а.с. 21, а також наданою на запит суду інформацією Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради від 14.07.2016 року № 3/1462 про розташування знаку на перехресті проспекту Миру та вулиці Щербини "Рух праворуч" ( 4.2) та фотознімками до нього (а.с.137-140).

Таким чином,суд критично оцінює твердження позивача та його представника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу указаного правопорушення.

Обставини, викладені в позовних вимогах позивача, зводяться до оцінки дій посадової особи Департаменту патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і нібито допущених порушеннях норм Кодексу про адміністративні правопорушення. Проте, це не відповідає дійсності.

Так, статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII , який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місті вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на яке посилається позивач, указуючи, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці, було прийнято раніше, ніж набрав чинності Закон № 596-VIII від 14.07.2015 року. Крім того, в цьому Рішенні дано офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення". Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "За місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тож, посилання позивача у даному випадку на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 є недоречним.

Безпідставними суд вважає і посилання позивача на недотримання відповідачем під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вимог статей 251, 268,283,284 КУпАП.

Так, з копії постанови серії ПС2 № 886506 від 19.03.2016 року убачається, що ОСОБА_1 роз*яснювалися права, передбачені статтею 268 КУпАП, строк і порядок оскарження цієї постанови, про що свідчить його підпис. Проте, ніяких пояснень, зауважень або клопотань від позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надійшло. Оскаржувана ОСОБА_1 постанова відповідає вимогам статей 283,284 КУпАП. Порушень вимог статті 251 КУпАП при розгляді справи про адмінправопорушення з боку відповідача також не встановлено.

Тож, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 КАСУ з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 69-71, 159-163, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську, інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя- Бєльченко Л.А.