Справа № 761/27637/16-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 через Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Комісії № 71 від 03 червня 2016 року відповідачем відмовлено у підтверджені права на зарахування періодів роботи позивача на ВАТ «Київський завод художнього скла» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 за нормами пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки з 22 лютого 1982 року по 20 червня 1982 року - це час початкового професійного навчання на робочому місці; з 21 червня 1982 року по 20 жовтня 1998 року - у зв`язку з відсутністю документів про підтвердження зайнятості заявника на шліфуванні скловиробів вручну. При цьому, у періоди з 01 липня 1997 року по 31 липня 1997 року, з 01 листопада 1997 року по 31 травня року та з 01 липня 1998 року по 30 вересня 1998 року відсутні нарахування заробітної плати ОСОБА_3

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що згідно архівної довідки від 02 березня 2016 року № 14-35/117, яка видана Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією, визначено, що за документами, які знаходяться на зберіганні в Архівному відділі Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, в складі фонду ВАТ «Київський завод художнього скла» відповідно до наказів директора з особового складу та особової картки форми Т-2 ОСОБА_3 був зарахований до цеху сортового посуду № 1 учнем шліфувальника з 22 лютого 1982 року відповідно до наказу № 27к від 23 лютого 1982 року; отримав кваліфікацію шліфувальника скловиробів четвертого розряду відрядно-тяжкої тарифної ставки з 21 червня 1982 року відповідно до наказу № 88к від 25 червня 1982 року; отримав п`ятий розряд шліфувальника скловиробів відрядно-шкідливої тарифної ставки з 01 квітня 1987 року відповідно до наказу № 52к від 31 березня 1987 року; звільнений за власним бажанням з 20 жовтня 1998 року відповідно до наказу № 85к від 21 жовтня 1998 року.

Відмовляючи в задоволенні даного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до матеріалів справи документів на підтвердження того, що він працював саме шліфувальником скловиробів вручну.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. У тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Згідно пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року.

Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації згідно п. 4 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383.

Атестація робочих місць проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому (п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці»).

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (п. 4.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Наказом по Київському заводу художнього скла № 98 від 31 серпня 1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці на заводі» було затверджено комісію по організації і контролю за проведенням робіт по атестації робочих місць на заводі.

14 вересня 1994 року Наказом по Київському заводу художнього скла № 107 «Про наслідки атестації робочих місць за умовами праці» було затверджено перелік робочих місць, професій, посад, робітники яких мають право на пільгову пенсію згідно з Списком № 2, де в переліку зазначено - шліфувальник скловиробів, обдиральники, шліфувальники-алмазчики, шліфувальники-гранувальники - зайняті шліфуванням скловиробів вручну.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де зазначено позицію № 2190100а-19669 - шліфувальники скловиробів, обдиральники, обдиральники заготовок відбивачів, шліфувальники-алмазники, шліфувальники-гранувальники, - зайняті шліфуванням скловиробів вручну.

Так, відповідно до Класифікатору професій ДК 003:2010, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України 28 липня 2010 року № 327 визначено одну єдину професію під назвою «шліфувальник скловиробів» КОД КП (Класифікатору професій) 7322 9, КОД ЗКППТР (Загальносоюзний класифікатор професій, посад та тарифних розрядів. 186016. -М: Економіка. 1991) 19669, ВИПУСК ЄТКД (Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників) 44.

Інших посад з аналогічною назвою, в тому числі назвою «шліфувальник скловиробів, зайнятий шліфуванням скловиробів вручну» класифікатор не містить і не містив.

Варто зауважити, що Класифікатор містить вичерпний перелік найменувань посад в Україні, відповідно до якого вносяться записи у кадрові документи.

Характеристика професії шліфувальника скловиробів передбачає роботу саме вручну і іншого законодавцем не визначено.

З урахуванням наведеного вбачається колізія між Списком № 2 та Класифікатором професій, яка полягає у різниці назви однієї і тієї ж самої професії - шліфувальник скловиробів, за якою і працював позивач.

Наразі підприємство ВАТ «Київський завод художнього скла» ліквідоване, підтвердженням чого є наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому уточнююча довідка з цього приводу не може бути видана.

Разом з тим, з урахуванням матеріалів та обставин справи, а також суті трудової діяльності, колегія суддів вважає, що фактично позивач працював шліфувальником скловиробів, а роботу виконував саме вручну, оскільки іншого ні законодавцем, ні робочим процесом не визначено. Відповідно, така посада передбачена Списком № 2.

Позиція відповідача також ґрунтується на тому, що у період з 01 по 31 липня 1997 року, з 01 листопада 1997 року по 31 травня 1998 року та з 01 липня 1998 року по 30 вересня 1998 року відсутні відомості щодо нарахування ОСОБА_3 заробітної плати. Однак, є незрозумілим, чому посилання здійснено на кілька місяців, а до пільгового стажу позивача не зараховано весь шістнадцятирічний період роботи на склозаводі.

Крім того, довідкою від 02 березня 2016 року №14-35/117а підтверджено відсутність документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати, обіймання інших посад, про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, про характер виконуваної роботи, списків, куди включається цей період, первинних документів за час виконання роботи, наказів про атестацію робочих місць підтверджено роботу повний робочий день.

Відтак, на думку суду наявні всі необхідні умови для зарахування стажу роботи позивача з 22 лютого 1982 року по 20 жовтня 1998 року на ВАТ «Київський завод художнього скла» до пільгового.

З урахуванням наведеного обґрунтованими вбачаються доводи апелянта про неправомірність прийняття відповідачем рішення № 71 від 03 червня 2016 року щодо відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_3 на ВАТ «Київський завод художнього скла» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 71 від 03 червня 2016 року щодо відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_3 на ВАТ «Київський завод художнього скла» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.