Справа № 806/1789/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"17" січня 2017 р. Справа № 806/1789/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 07.09.2016 р. №5 про накладення на позивача штрафних санкцій у розмірі 1120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 19041 грн..

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов. Зазначає, що орган ринкового нагляду мав узгодити з позивачем строк для надання можливості подати документи, що містять інформацію про походження продукції. На момент виготовлення оспорюваної продукції надані позивачем декларації відповідності та сертифікати про відповідність були чинними, що дає змогу ідентифікувати виробника та уповноваженого представника виробника на території України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області проведено перевірку характеристик продукції ФОП ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", а саме: ігри та іграшки для дітей, за результатами проведеної перевірки складено акт від 25.08.2016р. №009 (а.с.11-17), яким зафіксовано факт розповсюдження іграшок для дітей, у яких на етикетках (ярликах) та пакувані яких не нанесено знак відповідності технічним регламентам, внаслідок чого порушено вимоги п.п 25,52 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013р. №515. Крім того, відповідно п.п.1-4 Акту перевірки, продукція, виробник якої не є резидентом України (назва виробника зазначена на іноземній мові), не містить супроводжувальної інформації стосовно найменування та адресних даних імпортера, який відповідає за введення іграшок в обіг на ринку України, чим порушено вимоги п.18 Технічного регламенту безпечності іграшок. У п.1 не зазначено власного найменування та адресних даних виробника що не відповідає вимогам п.п.10,19 Технічного регламенту безпечності іграшок. На момент перевірки, суб"єктом господарювання, не надано документацію (накладні, тощо), на продукцію зазначену у п.п.1-4 Акту перевірки, що дає змогу ідентифікувати будь-якого суб"екта господарювання в ланцюгу постачання, який поставив відповідну продукцію, що не відповідає вимогам п.5 ст.8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль харчової продукції".

На підставі вказаного акту перевірки, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.08.2016р. №8 (а.с.19), яким, відповідачу, обгрунтовуючи наявністю зазначених в Акті перевірки порушень, встановлено обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності (п.п 1-4 Акту перевірки характеристик продукції від 25.08.2016 року №009), відповідно до ст.30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та надано строк для його виконання до 07.09.2016р..

02.09.2016р. ФОП ОСОБА_3 письмово повідомив відповідача, що на підставі акту перевірки характеристик продукції від 25.08.2016р. №009 (а.с.59), він не в змозі надати супроводжувальну документацію, на продукцію зазначену в пунктах 1-4 Акту перевірки, в зв'язку з тим, що товар закуповувався ним за готівку без документів на ринку в м. Одеса, а 06.09.2016 позивач письмово повідомив відповідача, що він повністю виконав рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.08.2016 р. №8 (а.с.60), та у присутності залучених сторонніх осіб, вилучив товар із обігу.

07.09.2016р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області винесено постанову №5, відповідно до якої за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", що полягала у введенні в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у сумі 19040 грн. (а.с.21).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 07.09.2016 р. №5 про накладення на позивача штрафних санкцій у розмірі 1120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 19041 грн., так як спірна постанова винесена у відповідності до вимог діючого законодавства .

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 4 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам. Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Згідно з ч.1, ч.6 ст.10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, які встановлюються Президентом України.

За змістом Переліку органів ринкового нагляду та сфер їх відповідальності, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №573, Держспоживінспекція здійснює нагляд, зокрема, щодо іграшок.

Відповідно до приписів ч.3 ст.29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність не супроводжує продукцію, якщо її складення чи супроводження нею продукції передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначених у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до обґрунтованого висновку з приводу того, що нанесення на продукцію знака відповідності є частиною здійснення процедури сертифікації, а перевірка наявності даного знака на продукції здійснюється органами ринкового нагляду в межах перевірки характеристик продукції, як це передбачено ч.2 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

У відповідності до ч.2 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених п.1 і пп. "а" п.2 ч.1 цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;

б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Згідно з п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суд першої інстанції з'ясувавши обставини справи, дійшов правильних висновків про те, що відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданої компетенції, відповідач правомірно здійснив заходи державного контролю за дотриманням законодавства про державний ринковий нагляд та прийняв законне рішення про накладення штрафу за порушення чинного законодавства.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" сертифікація - підтвердження відповідності третьою стороною (особою, яка є незалежною від особи, що надає об'єкт оцінки відповідності, та від особи, що заінтересована в такому об'єкті як споживач чи користувач), яке стосується продукції, процесів, послуг, систем або персоналу; знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає вимогам, які застосовуються до зазначеної продукції та визначені в технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування; технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов'язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні процедурні положення, додержання яких є обов'язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва.

За визначенням п.25 Технічного регламенту безпечності іграшок, який затверджено Постановою КМ України, від 11.07.2013 №515, перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі зобов'язані перевірити наявність національного знака відповідності на іграшці, необхідних документів, інструкцій та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови, а також виконання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 9, 10 і 18 цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності повинен наноситися на іграшку, прикріплену до неї етикетку (ярлик) або пакування та бути видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли іграшка дрібна або складається з дрібних частин, національний знак відповідності може наноситися на етикетку (ярлик) або супровідну листівку. Якщо іграшка продається в демонстраційному пакуванні та нанесення національного знака відповідності на іграшку є технічно неможливим, він може наноситися на демонстраційне пакування (відповідно до п.52 Технічного регламенту безпечності іграшок).

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

Виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої ст.44 цього Закону, якщо доведе, що вона не вводила відповідну продукцію в обіг (п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що в разі якщо під час проведення перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду не може ідентифікувати виробника продукції, щодо якої виявлено допущення порушення вимог закону, на суб'єкта господарювання покладається обов'язок доведення того, що він не є такою особою.

З акту перевірки характеристик продукції від 25.08.2016р. №009 вбачається, що під час її проведення документи на підтвердження походження продукції (накладні, договори на придбання) позивачем не надавались, у акті перевірки позивач вказує, що зауважень до акту немає, ним буде надано накладні на продукцію вказану у акті.

Разом з тим, з пояснень позивача, які наведені у протоколі від 02.09.2016р. №006 про виявлені порушення позивач теж вказує, що з порушеннями ознайомлений, претензій немає, в подальшому факт порушення буде усунуто у встановлений строк. Це також підтверджується рішенням №8 від 25.08.2016 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким було роз'яснено позивачу необхідність надання документації (накладних, тощо) у визначений термін.

Жодним нормативним документом не передбачено обов'язок Держспоживінспекції на окреме письмове повідомлення суб'єкта господарювання щодо надання терміну для усунення порушень.

Сертифікати надані позивачем під час розгляду справи судом правомірно не прийнято до уваги, оскільки вказані документи не були надані позивачем ні при проведенні перевірки, ні у термін вказаний у Рішенні №8 від 25.08.2016р.. Більше того, ОСОБА_3 в своєму поясненні від 02.09.2016 року (а.с.59) зазначав, що супроводжувальну документацію, яка зазначена в пунктах 1-4 Акту перевірки невзмозі надати так як товар ним закуповувався без документів. Саме з зазначених підстав, згідно з ч.7 ст.8, п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", позивач визнаний особою, яка ввела дану продукцію в обіг.

Крім того, з долучених позивачем до справи копій сертифікатів вбачається, що термін їх дії закінчився ще до проведення перевірки, тому зазначені документи не можуть вважатися належними.

З огляду на вищенаведене, приймаючи постанову від 07.09.2016р. №5 відповідач діяв на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, вказана постанова відповідає вимогам щодо рішень суб'єкта владних повноважень, встановлених ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, наведені апелянтом доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для зміни чи скасування оскарженої постанови. а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області вул. Гагаріна, 55,м.Житомир,10002

4 - представнику позивача ОСОБА_4, АДРЕСА_2 - ,