Справа № 810/4009/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року 810/4009/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

Суть спору: Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу перед бюджетом у сумі 50000,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 50 000 грн. з транспортного податку за 2015 та 2016 роки, який добровільно позивачем не сплачений.

Позивачем було вжито до відповідача заходи щодо погашення податкового боргу, проте податковий борг до цього часу відповідачем не погашений, тому позивач звернувся до суду.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не надав. Позивач у судове засідання не з'явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника за наявними матеріалами. Відповідно до наданого клопотання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною в позовній заяві та довідці відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 18.09.2016 року. Направлена на адресу відповідача поштова кореспонденція повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується, зокрема, довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 18.09.2016 року (а.с.20).

Відповідно до відомостей ІС «Податковий блок» відповідач є власником легкового автомобіля марки GMCYUKON, рік випуску - 2013, реєстраційний номер - АІ 1717 EС, об'єм двигуна - 6163 куб.cм., дата реєстрації - 27.04.2013 року.

Судом встановлено, що Вишгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області відносно відповідача були прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Ф" №49266-17 від 17.06.2015 на суму 25 000,00 грн. про визначення податкового зобов'язання з транспортному податку на 2015 рік та від 29.06.2016 № 65967-17 на суму 25 000,00 грн. про визначення податкового зобов'язання з транспортному податку на 2016 рік.

Згідно з довідкою позивача податковий борг відповідача з транспортного податку за 2015 та 2016 роки станом на 17.11.2016 складає 50000,00 грн. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Приписами пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 року, яким, шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Так, відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Згідно до вимог пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.

Так, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п.267.4 ст.267 ПК України).

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" № 909-VІІІ від 24 грудня 2015 року (далі - Закон № 909-VІІІ), яким внесено зміни, серед іншого, до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (в редакції Закону № 909-VІІІ) передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Пунктом 4 розділ ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VІІІ установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. 7 розділ ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Так, рішенням Бучанської міської ради від 29 січня 2015 року № 2056-65-VІ «Про встановлення ставки транспортного податку на території міста Буча» встановлено ставку транспортного податку в м.Буча згідно додатку 1, яка становить 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.3.1 цього додатку.

Відповідно до п.3.1 додатку 1 до рішення Бучанської міської ради від 29 січня 2015 року №2056-65-VІ об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно пункту 2 рішення Бучанської міської ради від 29.01.2015 №2056-65-VІ нові ставки транспортного податку вводяться в дію з 01.01.2015 року.

Судом встановлено, що рішенням Бучанської міської ради від 19 січня 2016 року №107-05-VІІ "Про внесення змін до рішення Бучанської міської ради № 2056-65-VІ від 29 січня 2015 року «Про встановлення ставки транспортного податку на території міста Буча»", викладено додаток 1 до рішення Бучанської міської ради від 29 січня 2015 року №2056-65-VІ «Про встановлення ставки транспортного податку на території міста Буча» в новій редакції.

Так, згідно п.4.1 додатку 1 до рішення Бучанської міської ради від 19 січня 2016 року №107-05-VІІ ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.3.1 цього додатку.

Відповідно до п.3.1 додатку 1 до рішення Бучанської міської ради від 19 січня 2016 року №107-05-VІІ об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно пункту 2 рішення Бучанської міської ради від 19.01.2016 №107-05-VІІ слідує, що дане рішення застосовувати з 01.01.2016 року.

Рішення Бучанської міської ради від 29 січня 2015 року № 2056-65-VІ «Про встановлення ставки транспортного податку на території міста Буча» та від 19 січня 2016 року №107-05-VІІ "Про внесення змін до рішення Бучанської міської ради № 2056-65-VІ від 29 січня 2015 року «Про встановлення ставки транспортного податку на території міста Буча»" розміщені на офіційному веб-сайті Бучанської міської ради (http://www.bucha-rada.gov.ua/regulatory-policy).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що відповідач не скористався правом на оскарження рішень контролюючого органу в адміністративному чи судовому порядку, а тому грошові зобов'язання, визначені на підставі податкових повідомлень-рішень Вишгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області відносно відповідача є узгодженими.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положенням пункту 58.3 ст. 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК України).

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було направлено відповідачу податкову вимогу №895-23 від 28.10.2015 на загальну суму 25000,00 грн., яка була направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією 28 жовтня 2015 року, що підтверджується фіскальним чеком, проте була повернута позивачу у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.9-11).

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів в рахунок погашення податкового боргу.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату відповідачем податкового боргу у розмірі 50000,00 грн. до суду надано не було.

Всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу, у зв'язку з чим сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.) в рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.