Справа № 815/2278/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2278/15
УХВАЛА

17 січня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Потоцької Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження питання щодо закриття провадження по справі в частині позовних вимог,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якій позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_2 від 05.07.2013 р. про реєстрацію прав власності ОСОБА_5 під № 1535253 на житловий будинку площею 187 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна (розділ) № НОМЕР_1;

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 05.07.2013 р., видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5;

- зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського, міського управління юстиції ГУ юстиції в Одеській обл. внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_5 під № 1535253 на житловий будинку площею 187 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна (розділ) № НОМЕР_1.

Адміністративний позов містить вимогу про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 05.07.2013 р., видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5.

Приписами ст. ст. 3, 15 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому діючим законодавством звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Розглянувши питання про закриття провадження по справі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року № 826/4858/15 вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС ).

За змістом ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Тотожна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 2 грудня 2014 року у справі № 21-530а14.

Таким чином й беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14.06.2016 у справі № 21-41а16 "Про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання протиправними дій, скасування запису".

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України, даний спір не носить характеру публічно-правового та, як наслідок, не належить до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, вимога щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності пов'язана із захистом порушеного права (власності) суд дійшов висновку, що така вимога (спір) не є публічно-правовою, а випливає з відносин щодо права власності.

Приймаючи до уваги позицію ВСУ щодо неможливості об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд дійшов до висновку про закриття провадження по справі в частині вимог щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності (Постанова ВСУ № 6-1593-цс16 від 07.09.2016 р.).

При цьому, у відповідності до вимог ч.2 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України слід роз'яснити позивачеві, що розгляд вказаної вимоги віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі в частині позовних вимог.

Керуючись ст. 133, п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст.160 -165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині позовних вимог щодо визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 05.07.2013 р., видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н. В.

.