Справа № 569/5402/16-а
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5402/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Абашина О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Рівненської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_7, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_7, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А».

В обґрунтування позову вказує, що вказане рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства, є таким, що порушує його права та підлягає скасуванню, так як 28 травня 2008 року між ним та ВАТ «Рівнельон» було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого він придбав цілісний майновий комплекс (надалі ЦМК) ВАТ «Рівнельон», до складу якого увійшла частина будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру, огорожа території льонокомбінату. Іншою частиною кущового інформаційно-обчислювального центру (надалі КІОЦ) на праві спільної часткової власності володіє ОСОБА_7 В 2012 році остання без жодних на те підстав розпочала самочинне будівництво прибудови до КІОЦ, яке розміщене впритул до цегляної огорожі ЦМК «Рівнельон», що спричиняє завдання шкоди огорожі та заблоковано можливість облаштувати єдиний пожежний проїзд на територію ЦМК «Рівнельон». Відповідно до перевірки проведеної Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Рівненській області встановлено, що добудова до КІОЦ ОСОБА_7 проводилася з істотними порушенням норм законодавства та має ознаки самочинного будівництва. Оскільки ОСОБА_7 не повідомила відповідача про наявність самочинного будівництва на вказаній земельній ділянці, відповідно вказала недостовірні відомості у документах, зокрема на кадастровому плані земельної ділянки, що є підставою для відмови в продажі земельної ділянки, тому оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм законодавства. Окрім того, межі земельної ділянки, про продаж якої було прийняте оскаржуване рішення, згідно з планом виходять за межі цегляної огорожі льонокомбінату, в результаті чого огорожа опиняється на цій земельній ділянці, що підтверджується планом фактичного розташування будівель і споруд в межах земельної ділянки, який було розроблено комісією створеною головою Рівненської міської ради ОСОБА_8 Також, з ним як суміжним землекористувачем не погоджені межі земельної ділянки, про продаж якої було прийнято рішення відповідачем. При прийняті оскаржуваного рішення відповідач не врахував його інтереси, а тому воно підлягає до скасування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову, оскільки до Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулася ОСОБА_7 із відповідною заявою та проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованою за адресою: м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А їй у власність шляхом викупу. Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради підготувало проект рішення про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки, який був погоджений всіма комісіями без зауважень, а тому підстав для невнесення його на розгляд сесії ради не було. На сесії Рівненської міської ради було прийнято оскаржуване рішення більшістю голосів депутатів, колегіально. Підстави для його скасування на даний час відсутні, права позивача не були порушені жодним чином.

Представник Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, так як за достовірність даних вказаних у документах відповідала ОСОБА_7, ставити під сумнів проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у Управління підстав не було. Так як вказаний проект відповідав чинному законодавству було підготовлено проект рішення про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки. В зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення жодні права позивача порушені не були.

Представники ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили проти задоволення позову, оскільки до матеріалів справи було долучено копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу, де є правовстановлюючі документи на майно, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою: вул. Фабрична, 6-а, м. Рівне, з яких вбачається, що ОСОБА_7 є їхнім одноосібним власником. Жодних доказів того, що самочинне будівництво знаходиться на земельній ділянці по вулиці Фабрична,6-а у м. Рівному позивач не надав, вказане самочинне будівництво знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: вул. Фабрична, 6, м. Рівне. Також, він не надав доказів, що огорожа, яка знаходиться на вказаній земельній ділянці належить йому. ОСОБА_7 подала відповідну заяву, проект землеустрою до Рівненської міської ради, було підготовлено проект рішення, який пройшов усі погодження, без жодних зауважень посадових осіб та був прийнятий на сесії Рівненської міської ради, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача та третіх осіб, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступних висновків.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Така ж норма вказана і в ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" про те, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А», зокрема: затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загально площею 547 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А громадянці України ОСОБА_7 В,М. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень); включено земельну ділянку загально площею 547 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, та вирішено провести її експерту грошову оцінку; вирішено продати способом викупу земельну ділянку несільськогосподарського призначення загально площею 547 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А громадянці України ОСОБА_7 для розміщення експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень), без права розміщення на ній гральних автоматів та залів грального бізнесу, як власнику розташованого на цій земельній ділянці обєкта нерухомого майна; Управлінню комунальною власність в 25-денний строк з моменту прийняття цього рішення доручено укласти з громадянкою ОСОБА_7 договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, що становить 10% від вартості земельної ділянки, визначеної за нормативної грошовою оцінкою земельною ділянки.

ОСОБА_6 вважає, що рішення відповідача від 06 жовтня 2015 року №5856 є незаконним, оскільки він як суміжний землекористувач не погоджував межі земельної ділянки за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

03 червня 2014 року ОСОБА_7, враховуючи її клопотання, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2008 року у справі №2-6004/2008, яким за нею визнано право приватної власності на будівлю виробничих майстерень на вул. Фабричній, 6-А у м. Рівному, рішенням Рівненської міської ради №4111 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 547 кв.м. на вул. Фабричній, 6-А у м. Рівному у власність шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробничих майстерень).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій » проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна для обєктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

А згідно з ст. 198 цього Кодексу кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, яка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Із змісту наведених норм слідує, що погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами) є обов'язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною проекту землеустрою, і відповідно, обов'язковою умовою для погодження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки по вул. Фабрична, 12, м. Рівне, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 22 березня 2012 року серії ЯК №017696. Як встановлено судом та не заперечується представниками відповідача та третіх осіб ОСОБА_6 є суміжним землекористувачем, отже, при розробці технічної документації на землю обов'язковим було погодження з ним меж земельної ділянки.

Як слідує із акту обстеження і погодження меж земельної ділянки, яка планується до надання у власність (шляхом викупу) громадянці ОСОБА_7 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень) в м. Рівному по вул. Фабричній, 6-А від 20 серпня 2013 року та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 08 вересня 2014 року як погодження власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_6, так і записи про відмову в його погодженні відсутні. Доказів того, що ОСОБА_6 був повідомлений про проведення таких робіт матеріали справи також не містять і таке повідомлення заперечується позивачем, тому суд приходить до висновку, що вищезазначений проект землеустрою не відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ст. 198 Земельного кодексу України та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. «г» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб'єкта владних повноважень має бути прийняте: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин суд вважає, що приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування має перевірити відповідність наданого проекту вимогам чинного законодавства з метою недопущення будь-яких несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересам інших осіб. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А» прийняте з порушенням чинного законодавства, та порушенням принципів, передбачених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, в зв'язку з чим дане рішення підлягає скасуванню, а права позивача як суміжного землекористувача підлягають захисту.

У відповідності до ч.1ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 159, 160, 162, 163, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_6 до Рівненської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_7, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А».

Стягнути з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_6 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2017 року.

Суддя О.О. Першко