Справа № 2-а-876/10
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Червоноградський міський суд Львівської області
Справа №2-а-876/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 р. Червоноградський міський суд Львівської області суд в складі : головуючого - судді Новосад. М. Д.

при секретарі Терех У.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області, про поновлення строку звернення до суду, визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги на дітей війни -

встановив:

ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України у Львівській області покликаючись на те, іцо відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни. Згідно статті 6 цього ж Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась.

Просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» за період 1 січня 2006 по 31 грудня 2008 р. в сумі 2733 грн. 30 коп. та за 9 місяців 2008 року 866 грн. 70 коп., всього 3600 грн.

Крім цього, просить поновити строк звернення до суду із позовом на захист своїх прав, та визнати причини його пропущення поважними, оскільки їй не було відомо про порядок нарахування допомоги та належні виплати. Про факт порушення її прав їй стало відомо лише у листопаді 2008 року після висвітлення зазначених подій у пресі в звязку з ухваленням рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в обґрунтування яких зіслалася на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовільнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, не повідомила про причини неявки.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-УІ установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального і захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею першою цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка являється громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивачка народилася у 1939 році, і є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що гіри прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими обмежується дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни ...».

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішень № 6-рп/2007 та № 10- рп/2008 визнані неконституційними згадані положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік» втратили чинність. Отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішень Конституційного Суду Україні Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області оспорюване| позивачем підвищення з 09 липня 2007 не виплачувалось, а з 22 травня 2008 року виплачувалось частково, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивачки в частині зобов'язання відповідача; нарахувати позивачці недоплачену соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року по 09.07.2007 року, та з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 р., то такі до задоволення не підлягають, поскільки відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року! № 6-рп/2007 та Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008. положення закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» таз положення закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», визнанії неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього! Рішення, тобто з 09 липня 2007 року та 22.05.2008 року. Тому, саме з 09.07.2007 року і з 22.05.2008 року відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Тому відповідачем правомірно проведено виплату позивачці допомоги за цей період відповідно до встановленого порядку.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що дії (бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області по невиплаті позивачці підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9.07.2007 р. по 1.01.2008 р.. та з 22.05.2008 р| по 1.01.2009 р. є протиправними.

Як встановлено, позивачка звернулася у суд із позовом після спливу строю! звернення для захисту свого права. Проте відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин строк, може бути продовжений за клопотанням особи яка бере участь у справі.

Поскільки позивачка просить продовжити даний строк, то виходячи з того, що в силу свого віку та необізнаності вона не знала про нарахування підвищення до пенсій і про належний порядок дізналася лише у листопаді 2008 року, із повідомлень засобіш масової інформації, тому на думку суду даний строк позивачкою пропущений я поважних причин і його слід продовжити.

Керуючись ст. ст. 22, 55, 64, 95 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008, ст. ст. 10, 11, 70, 71, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного фонду України у м.Червонограді Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни ».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Червонограді Львівської області нарахувати і виплатити з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2009 року включно ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів, а в разі складання постанови у повному обсязі з дня її складання.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 20 - ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ