Справа № 591/5330/16-а
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5330/16-а
Провадження № 2-а/591/72/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 2 батальйону УПП у м. Харкові Кобизєва Вадима Євгенійовича

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 10 вересня 2016 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України за те, що він нібито порушив ПДР, а саме за нездійснення зупинки транспортного засобу перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) для надання переваги у русі ТЗ, які рухались по перехрещуваній дорозі, тобто порушення п. 16.3. ПДРУкраїни. Вважає постанову незаконною, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. Тому просить скасувати вказану постанову як незаконну.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, вважає, що постанова незаконна, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, просить суд позов задоволити.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що 10 вересня 2016 року щодо позивача - гр. ОСОБА_1, було винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України за нездійснення зупинки транспортного засобу перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) для надання переваги у русі ТЗ, які рухались по перехрещуваній дорозі, тобто порушення п. 16.3. ПДРУкраїни.

У п. 16.3. Правил дорожнього руху вказано, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив складену інспектором поліції постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб»єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб»єкта владних повноважень, відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв»язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб»єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 71 КАС України, зобов»язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Інспектор 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенант поліції Кобизєв В.Є. - відповідач у справі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з»явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Крім того, інспектором, як суб»єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів на спростування вимог позивача та доведення правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пунктом 1.4. «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, передбачено, що метою використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є зокрема забезпечення об»єктивного розгляду справ та скарг на рішення, дії чи бездіяльність працівників патрульної поліції шляхом створення додаткових належних доказів.

Згідно до п.2.5. зазначеної інструкції нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж.

На підставі п.3.3. інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, при перевірці документів тощо. Після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно (п.3.5. інструкції).

У відповідності до наказу Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України від 24.11.2015 № 14/1 поліцейські після закінчення зміни та прибуття на місце дислокації у найкоротший строк передають відеореєстратор до відділу зв»язку та інформаційних технологій Управління забезпечення діяльності Департаменту патрульної поліції або до структурних підрозділів відділу зв'язку та інформаційних технологій Управлінь патрульної поліції у містах. Відповідальний працівник за прийняття відеореєстраторів протягом 6 годин з моменту прийому зобов»язаний здійснити процедуру довготривалого збереження на відеосервері та підготувати відеореєстратор для наступної зміни. Строк зберігання відео на сервері складає до 30 діб з моменту збереження такого відео на сервері. Строк зберігання може бути продовжено у випадку необхідності за розпорядженням начальника Управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступників.

Проте позивач надав суду лист начальника Управління патрульної поліції у м.Харкові (вих.№6125/41/14/01-2016 від 06.10.2016 року), в якому повідомляється, що відеореєстратори патрульних з екіпажу 0601 у складі Кобизєва В.Є. не містять відеозаписів подій за період 10.09.2016року з 22 год. 45 хв. до 23 год. 00 хв., тобто часу скоєння адміністративного правопорушення та оформлення оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту нездійснення зупинки транспортним засобом під керуванням позивача перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) для надання переваги у русі ТЗ, які рухались по перехрещуваній дорозі.

У даній справі про адміністративне правопорушення, окрім постанови про адміністративне правопорушення у відношенні гр.ОСОБА_1, інших доказів, які встановлювали б факт вчинення останнім правопорушення, не міститься. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів (показань свідків, матеріалів фото- та відео фіксації тощо) на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280, 283 КУпАП, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову інспектора 6 роти 2 батальйону УПП у м. Харкові Кобизєва Вадима Євгенійовича серія ДР №133871 від 10.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Постанову суду може бути оскаржено відповідно до ст. 186 КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови, або протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2017 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.