Справа № 806/2564/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м.Житомир справа № 806/2564/16

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретаря судового засідання Бондаренка Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Народного депутата Верховної Ради України Лещенка Сергія Анатолійовича про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди та шкоди завданої здоров'ю, честі та гідності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Народного депутата Верховної Ради України, в якому просить:

- зобов'язати відповідача, Народного депутата України Лещенка Сергія Анатолійовича розглянути його звернення, неупереджено та об'єктивно, письмово вибачитись перед ним за завдану шкоду, прийняти міри для усунення недоліків в своїй роботі;

- стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди та шкоди завданої його здоров'ю, честі та гідності в розмірі 200 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що неодноразово звертався з електронними зверненнями до народного депутата України Лещенка С.А., однак ні на одне зі звернень не отримав відповіді, тому вважає це неповагою до нього як до громадянина України. В даному позові оскаржує дії народного депутата щодо нерозгляду його звернень від 19.09.2016 та 25.09.2016. Вказав, що бездіяльність та протизаконна діяльність відповідача нанесла серйозну шкоду його здоров'ю, честі та гідності у зв'язку з чим для захисту своїх прав звернувся до суду.

Позивач у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач надіслав поштою до суду письмове заперечення проти позову в якому позовні вимоги не визнає повністю, а також зазначив, що всі звернення позивача були розглянуті належним чином з наданням йому відповідей. На звернення від 19 і 5 вересня 2016 року відповідь надавалась і була направлена простою кореспонденцією. Також зазначив, що вимога позивача стосовно письмового вибачення перед ним суперечить всім законодавчим актам, оскільки такий спосіб захисту права не передбачений жодними нормами. Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди вказав, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди у вигляді будь - яких моральних страждань, а також відсутній будь-який зв'язок між нібито бездіяльністю відповідача та станом як морального, так і фізичного здоров'я ОСОБА_1 На підставі зазначеного відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також відповідач надіслав до суду заяву в якій просив розглядати дану справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 до народного депутата України Лещенка С.А. направлялись електронні звернення, а саме:

- від 19.09.2016 року (а.с.5) про надання допомоги йому та його сім'ї та іншим найменш захищеним верствам населення, які потребують матеріальної підтримки з боку держави в особі органів державної влади;

- від 25.09.2016 року (а.с.6) про реформування секретаріату Президента України, створення представництв уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в областях, а також розглянути питання у Верховній Раді України про ігнорування Конституції України та Законів України адміністрацією Президента України та просить захистити свої права та права його сім'ї.

Позивач вказує, що на його звернення до народного депутата України Лещенка С.А. останнім надано відповідь лише після звернення із позовом до суду, тобто із порушенням чинного законодавства та не по суті викладених у зверненні питань.

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розгляду народними депутатами України звернень громадян (виборців) регулюються правовими нормами Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року N 393/96-ВР (надалі - Закон N 393/96-ВР) та Закону України "Про статус народного депутата України" від 17 листопада 1992 року N 2790-XII (надалі - Закон N 2790-XII).

Згідно ст.7 Закону N 2790-XII народні депутати, обрані в одномандатних виборчих округах, зобов'язані підтримувати зв'язок з виборцями своїх округів. Народні депутати, обрані в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі, здійснюють зв'язок з виборцями, які мешкають на території України, у порядку персонального представництва, визначеному депутатськими фракціями (групами) Верховної Ради України відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст.24 Закону N 2790-XII народний депутат України розглядає звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". Народний депутат розглядає всі одержані ним пропозиції, заяви та скарги виборців, узагальнює їх, за необхідності вносить відповідні пропозиції до Верховної Ради України та її органів, а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

У разі необхідності народний депутат надсилає пропозиції, заяви та скарги громадян органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам, установам та організаціям, до повноважень яких входить розгляд звернень громадян чи вирішення порушених у них питань по суті. Про результати розгляду пропозицій, заяв та скарг громадян органи та посадові особи зобов'язані повідомити громадянина, від якого надійшло звернення, і народного депутата у терміни, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

За приписами Закону N 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Тобто, законодавець чітко визначив обов'язок народного депутата щодо розгляду звернень громадян та визначив повноваження народного депутата по вирішенню порушених у них питань.

Встановлено, що письмові звернення позивача відповідали вимогам ст.5 Закону України N393/96-ВР та були отримані народним депутатом України.

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів направлення відповідей на звернення ОСОБА_1 у строки, визначені Закону України "Про звернення громадян".

З відповіді на звернення ОСОБА_1, датованої 04.10.2016 року (а.с.17), яка була долучена відповідачем до заперечень і отримана позивачем після подачи позову до суду, встановлено, що в ній не містяться відповіді на питання, викладені ОСОБА_1 в зверненнях до народного депутата України.

Суд погоджується з доводами позивача щодо не розгляду його звернень по суті викладених у них питань народним депутатом України Лещенком С.А. та вважає безпідставними доводи відповідача щодо своєчасного та належного розгляду ним звернень ОСОБА_1

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди та шкоди завданої його здоров'ю, честі та гідності в розмірі 200 000 грн., а також зобов'язання письмово вибачитись за завдану шкоду, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N4 від 31.03.95р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування вказаних вимог позивачем не надано жодних належних доказів. Надана позивачем довідка Житомирської міської медико-соціальної експертної комісії № 2 від 11.11.2016 року у якій позивачу протипоказана важка фізична праця не свідчить про те, що здоров'ю позивача заподіяна шкода саме діями (бездіяльністю) відповідача в результаті нерозгляду його звернень (а.с.8).

Позивач ні в позовній заяві ні в своїх поясненнях в судовому засіданні не зазначив в чому полягає завдана йому шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

На підставі зазначеного суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Народного депутата Верховної Ради України Лещенка Сергія Анатолійовича розглянути звернення ОСОБА_1 від 19 вересня 2016 року та від 25.09.2016 року і надати відповідь по суті звернень відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

В решті позову відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова