Справа № 826/14734/16
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 січня 2017 року № 826/14734/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
простягнення коштів,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» (далі по тексту - позивач ) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про:

- стягнення з відповідача коштів у розмірі 16 464,00грн., що підлягають відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Пролог ЛТД»;

- стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 9345,48грн., а також інфляційних збитків у розмірі 13 418,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не повернуто позивачу бюджетне відшкодування з ПДВ за лютий 2014 року разом зі штрафом у загальному розмірі 16 464,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Пролог ЛТД» подано до ДШ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року (вх.№ від 12.03.2014) із заявленою до відшкодування на рахунок платника сумою ПДВ у розмірі 10976 гривень.

За результатами камеральної перевірки вищевказаної декларації, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві встановлено порушення ТОВ «Пролог ЛТД» п.п.200.4 (а) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України про що складено акт від 16.04.2014 №24/26-55-15-01/16282325 та винесено податкове повідомлення-рішення від 07.05.2014 № яким зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ на 10976 гривень та застосовано штрафну санкцію у розмірі 5488,0 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2015р., яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015р. залишена без змін, у справі №826/12782/14 позов ТОВ «Пролог ЛТД» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 07.05.2014 р. про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 10 976,00 грн. та нарахування штрафу 5 488,00 грн.

Листами від 02.06.2015р. №18, від 21.07.2015р. №36 та від 02.10.2015р. №54 ТОВ «Пролог ЛТД» зверталось до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з вимогою подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню з бюджету шляхом перерахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ податкової декларації за лютий 2014 року у сумі 10 976,00 грн. та повернути незаконно стягнутий штраф у розмірі 5488,00 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Пролог ЛТД».

Листом від 30.07.2015 р. №13220/10/26-55-28-01 ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомила, що станом на дату надання відповіді згідно даних ІС «Податковий блок» в картці особового рахунку ТОВ «Пролог ЛТД» обліковується сума переплати з податку на додану вартість (код платежу 14010100), яку поновлено у зв'язку з надходженням судової ухвали від 10.02.2015р. №826/12782/14 по податковому повідомленню-рішенню форми «В1» від 07.05.2014р. №.

Таким чином, вищевказана сума бюджетного відшкодування ПДВ та сума стягнутого з позивача штрафу у розмірі 5488,00 грн. останньому повернута не була, натомість на переконання платника податку, протиправно облікована на його ІКПП відповідачем, як переплата.

Не погоджуючись з такими діями контролюючого органу та необхідністю стягнення з суб'єкта владних повноважень коштів у розмірі 16 464,00грн., а також виниклою у зв'язку із цим сумою пені у розмірі 9345,48 грн. та інфляційних збитків у розмірі 13 418,16 грн. обумовила позивача звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.18. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплений статтею 200 Кодексу.

Так, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1. статті 200 Кодексу).

Згідно пункту 200.4. статті 200 Кодексу, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7. статті 200 Кодексу).

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону (пункт 200.8. статті 200 Кодексу).

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (пункт 200.10. статті 200 Кодексу).

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11. статті 200 Кодексу).

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пункт 200.12. статті 200 Кодексу).

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13. статті 200 Кодексу).

Окрім цього, відповідно до п. 200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У той же час згідно пунктів 6, 7, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року № 39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом, крім іншого, п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом, зокрема, п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачем було реалізовано його право, визначене ст.200 ПК України та подано відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року (вх.№ від 12.03.2014) із заявленою до відшкодування на рахунок платника у банку сумою ПДВ у розмірі 10 976 гривень.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту та права останнього на бюджетне відшкодування вказаної суми підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Представник контролюючого органу заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що станом на 21.09.2015 р. в ІКПП з податку на додану вартість обліковувалось позитивне сальдо в розмірі 16 464,00грн., в тому числі залишок невідшкодованої на розрахунковий рахунок суми ПДВ за лютий 2014 року у розмірі 10 976,00 грн. Згідно інтегрованої картки ТОВ «Пролог ЛТД» податкові зобов'язання з ПДВ самостійно нараховані платником протягом 2015 року частково погашені за рахунок вищезазначеної суми переплати. Станом на 21.10.2016р. в ІКПП з податку на додану вартість обліковується позитивне сальдо в розмірі 16 464,00 грн.

Втім, відповідачем не було зазначено, з яких причин з моменту набрання судовим рішенням у справі №826/12782/14 законної сили (01.04.2015 року) ним не були вчинені дії, передбачені пунктом 200.15 статті 200 ПК України та Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року № 39, що свідчить про наявність ознак протиправної бездіяльності з його боку.

У той же час суд зазначає, що вимога позивача пов'язана зі стягненням суми бюджетного відшкодування з ПДВ безпосередньо з відповідача не буде ґрунтуватися на вимогах чинного законодавства, оскільки джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок (п.200.17 ст.200 ПК України).

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 9345,48 грн. та інфляційних збитків у розмірі 13 418,16 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до п. 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Позивачем на виконання вказаної правової норми наведено відповідний розрахунок такої пені, проте, на думку суду, він не повний та є передчасним, оскільки має включати день погашення заборгованості бюджету перед позивачем, який через бездіяльність відповідача на час вирішення даної справи не настав.

Окрім цього, позивачем, в порушення вимог п.4 ч.1 ст. статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, не наведено жодного обґрунтування права позивача на стягнення у спірних правовідносинах з відповідача інфляційних втрат.

За вказаних обставин в цій частині позовних вимог має бути відмовлено.

Щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5 488,00 грн. суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що вказана сума була сплачена позивачем у зв'язку із прийняттям щодо нього контролюючим органом вищевказаного податкового повідомлення-рішення.

Факт сплати такої суми сторонами під час розгляду справи не заперечувався.

У зв'язку із скасуванням в судовому порядку податкового повідомлення-рішення сума сплаченого штрафу, що була ним визначена, набула статусу помилково сплаченого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

У той же час процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за № 1650/24182

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався листами від 02.06.2015р. №18 та від 02.10.2015р. №54 до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві в яких, зокрема, просив повернути суму стягнутого штрафу у розмірі 5488,00 грн. на вказаний рахунок у банку.

Втім, відповідач облікував вказані кошти на власний розсуд та в порушення приписів вищевказаної правової норми жодних висновків про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не склав, для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів не подав, що свідчить про його протиправну бездіяльність.

У той же час вимога про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 5488,00 грн. задоволена бути не може, оскільки джерелом повернення таких коштів є відповідний бюджет, куди їх зараховано, а не бюджетні фінансування, за рахунок яких утримується контролюючий орган.

Одночасно, суд вирішуючи дану справу зазначає, що відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин та з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд, згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяв позивача про відшкодування на його рахунок суми ПДВ у розмірі 10976 грн. та помилково сплаченого штрафу у розмірі 5488,00 грн., а також зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві скласти висновок про відшкодування ТОВ «Пролог» податку на додану вартість у розмірі 10976 гривень та висновок про повернення надмірно сплаченого штрафу у розмірі 5488,00 грн. та подати їх Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

При цьому, суд враховує правову позицію викладену в постановах Верховного Суду України від 12.07.2016р. у справі №826/2184/15 та від 16.09.2015р. у справі №2а/0570/17001/2012, відповідно до якої відшкодування з Державного бюджету України ПДВ та помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов'язання є виключними повноваженнями контролюючих органів та органів державної казначейської служби, а відтак, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням приписів ст. 94 КАС України, а також враховуючи ту обставину, що вимоги заявлені позивачем в повному обсязі задоволені не були, відшкодування ТОВ «Пролог ЛТД» судових витрат по сплаті судового збору не підлягає .

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС України у місті Києві щодо розгляду заяв ТОВ "Пролог ЛТД" про відшкодування на його рахунок суми податку на додану вартість у розмірі 10 976 грн. та помилково сплаченого штрафу у розмірі 5488,00 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві скласти висновок про відшкодування ТОВ «Пролог» податку на додану вартість у розмірі 10 976 грн. (десять тисяч дев'ятсот сімдесят шість грн., 00 коп.) та висновок про повернення надмірно сплаченого штрафу у розмірі 5488,00 грн. (п'ять тисяч чотириста вісімдесят вісім грн., 00 коп.) та подати їх Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко