Справа № 818/1111/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р.Справа № 818/1111/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 818/1111/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення виконавчого збору від 15.08.2016 ВП №51864979.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 818/1111/16 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано залишено без задоволення позов, оскільки можливість стягнення з боржника виконавчого збору у разі не виконання рішення майнового характеру у строк, встановлений для самостійного його виконання, виникає лише у разі вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.08.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51864979 про стягнення з ПАТ "Сумихімпром" на користь Управління пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 293149, 58 грн. (а.с. 8).

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі рішення Сумського об'єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області №343 від 22.07.2010 р., яке відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є виконавчим документом.

За правилами абз. ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 05.08.2016 р.), у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Постанова державним виконавцем надіслана 15.08.2016 року та отримана позивачем 08.08.2016р. (а.с. 9).

Після спливу семиденного терміну, наданого для добровільного виконання рішення ПФУ, тобто - 15.08.2016, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з ПАТ "Сумихімпром" у сумі 29314, 96 грн., яка вмотивована закінченням строку на самостійне виконання рішення №343 від 22.07.2010 р. та його невиконанням (а.с. 9-10).

Вподальшомк, 15.08.2016р. державним виконавцем з посиланням на ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

З моменту відкриття виконавчого провадження і по даний час боржником (ПАТ "Сумихімпром") заборгованість перед Управлінням пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми зі сплати страхових внесків в сумі 293149, 58 грн. не погашено.

Позивач, не заперечуючи обставини непогашення заборгованості за рішенням Сумського об'єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області №343 від 22.07.2010 р., звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на безпідставність прийняття постанови про стягнення виконавчого збору, посилався виключно на ту обставину, що стягнення виконавчого збору застосовується у разі наявності одночасно таких обставин: невиконання добровільно рішення боржником у встановлений строк та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, а підлягає стягненню за умови невиконання добровільно рішення боржником у встановлений строк.

Колегія судів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Закон України "Про виконавче провадження" спеціальний закон, який регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Так, згідно з ч. 1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження", - державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 2.1 "Інструкції з організації примусового виконання рішень" затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, - державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Таким чином, ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" прямо передбачено, що виконавчий збір стягується у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання та незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання.

При цьому, колегія судів звертає увагу на те, що у доводах апеляційної скарги позивач посилається на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 06.07.2015 року по справі № 6-785цс15 та від 28.01.2015 року по справі № 3-217гс14 (а.с. 12-20).

Відповідно до ч. ст. 244-2 висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Дослідивши висновок щодо застосування ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", викладений у постановах Верховного Суду України від 06.07.2015 року по справі № 6-785цс15 та від 28.01.2015 року по справі № 3-217гс14, колегія суддів вважає за потрібне відступити від правової позиції, яка полягає у тому, що можливість стягнення з боржника виконавчого збору у разі не виконання рішення майнового характеру у строк, встановлений для самостійного його виконання, виникає лише у разі вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з наступного.

Поняття виконавчого збору, підстави та порядок його стягнення, як у правовідносинах, що є предметом спору у даній справі, так і у рішеннях Верховного Суду України, на які посилається позивач, були унормовані ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Проте, у справах № 6-785цс15 та № 3-217гс14, по яких прийняті рішення Верховного Суду України, підлягала застосуванню норма ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції до внесення змін згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» 12 лютого 2015 року N 191-VIII (набула чинності 05.04.2015 року), якою внесено зміни до ст. 28 Закону N 606-XIV, в тому, числі визначено її абз. 2 ч. 1, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції після внесення змін згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року N 191-VIII (набула чинності 05.04.2015 року) діяла на момент виникнення правовідносин, які є спірними у даній справі, а отже висновки Верховного Суду України, висловлені у судових рішеннях щодо застосування Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла в іншій редакції, ніж та, що підлягає застосуванню при вирішенні даної справи, не може враховуватись судом.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 року), начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосереньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

З матеріалів справи судом встановлено, що начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Литвиненком О.О. проведено перевірку стосовно законності виконавчого провадження ЄДРВП №51864979 з виконання рішення №343 від 22.07.2010р., виданого Управлінням пенсійного фонду України у Зарічному районі про стягнення з ПАТ "Сумихімпром" на користь У ПФУ в Зарічному районі м.Суми заборгованості зі сплати страхових внесків у сумі 293149,58 грн.

За наслідками перевірки встановлено, що відповідно до ухвали господарського суду Сумської області по справі №5021/2509/2011 від 24.10.2011р. порушено провадження у справі про банкрутство відносно ПАТ "Сумихімпром" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.4 п.1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішенням про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та несвоєчасно повернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження у стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна).

Отже, зважаючи на наявність ухвали господарського суду Сумської області по справі №5021/2509/2011 від 24.10.2011р. про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зважаючи на приписи ч.4 п.1 ст.34 ЗУ "Про виконавче провадження", з урахуванням повноважень наданих ст..74 ЗУ "Про виконавче провадження", Начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Литвиненком О.О. прийнято постанову від 21 жовтня 2016 року (а.с.48-49) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору №51864979 від 15.08.2016р. та зобов'язано державного виконавця прийняти рішення щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Копію зазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Таким чином, на час розгляду справи у суді першої інстанції постанова відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення виконавчого збору від 15.08.2016 ВП №51864979 була скасованою.

При цьому, доводи позивача про те, що постанова скасована після звернення до суду з даним позовом, а також про те, що позивачем понесені збитки у вигляді сплати судового збору є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 818/1111/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 17.01.2017 р.