Справа № 804/7487/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 р. Справа № 804/7487/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі Музиці Я.І.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2. представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкової консультації, зобов'язання вчинити певні дії, -
03 листопада 2016 року Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить скасувати податкову консультацію № 5350/10/04-36-12-01-14 від 31.08.2016, надану Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, як таку, що суперечить закону; зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області надати нову податкову консультацію, в якій визнати, що операції з надання платних послуг, перелік яких затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1168 звільняються від оподаткування відповідно до п.п. 197.1.19 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки оскаржуваної податкової консультації не відповідають приписам Податкового кодексу України, а тому податкова консультація підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві.
У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що при наданні індивідуальної податкової консультації податковий орган діяв правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України. У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи, викладені у запереченнях на позов, та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач листом № 09.4-54/5105 від 29.07.2016 звернулось до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з проханням надати вмотивоване роз'яснення норми ПК України щодо звільнення від оподаткування вказаних платних послуг, що надаються відділами ДРАЦС Дніпропетровської області.
Листом № 5350/10/04-36-12-01-14 від 31.08.2016 відповідачем було надано відповідь на вказаний лист, де було вказано на те, що операції з надання платних послуг, перелік яких затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1168 від 22.12.20 1 0 оподатковуються ПДВ на загальних підставах, оскільки відповідний перелік передбачає послуги, які по своєму змісту не підпадають під визначення операцій з реєстрації актів цивільного стану, вичерпний перелік яких наведено у пункті 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Згідно пунктів 52.1 та 52.2 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, підставою для звернення позивача із податковою консультацією стала необхідність встановлення правильності оподаткування платних послуг з реєстрації актів цивільного стану державними органами, уповноваженими здійснювати таку консультацію, що надаються відділами ДРАЦС Дніпропетровської області.
Спеціальним законом, яким керуються відділи державної реєстрації актів цивільного стану в своїй роботі є Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-17 від 19.10.2016 (далі Закон).
Відповідно до Закону органи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням тощо шляхом здійснення реєстраційних дій.
Статтею 20 Закону зазначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану також можуть надавати платні послуги, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1168 від 22.12.2010 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися відділами державної реєстрації актів цивільного стану» затверджено перелік платних послуг, які можуть надаватися відділами державної реєстрації актів цивільного стану (далі - Перелік платних послуг). Ці послуги пов'язані з реєстрацією актів цивільного стану державними органами, уповноваженими здійснювати таку реєстрацію.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1168 від 22.12.2010 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися відділами державної реєстрації актів цивільного стану» затверджено перелік платних послуг, які можуть надаватися відділами державної реєстрації актів цивільного стану (далі - Перелік платних послуг). Наказом Міністерства юстиції України № 3335/5 від 27.12.2010 «Про затвердження Порядку надання платних послуг відділами державної реєстрації актів цивільного стану» затверджено порядок надання платних послуг відділами державної реєстрації актів цивільного стану (далі - Порядок надання платних послуг).
Відповідно до пункту 6 Порядку надання платних послуг, собівартість платних послуг згідно з Переліком, розраховується відповідно до цього Порядку Головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними територіальними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
Згідно пункту 7 Порядку надання платних послуг, до складу собівартості платної послуги входять виключно:
- прямі матеріальні витрати (вартість матеріалів, які використовуються під час надання платної послуги);
- прямі витрати на оплату праці, що обчислюються виходячи із заробітної плати працівників, діяльність яких безпосередньо пов'язана з наданням платної послуги, та відрахування на соціальні заходи - відповідно до законодавства; інші прямі витрати (витрати на оплату службових відряджень і транспортних витрат працівників, діяльність яких безпосередньо пов'язана з наданням платної послуги, якщо вони передбачені при її наданні; витрати на оплату послуг зв'язку, якими користуються працівники, діяльність яких безпосередньо пов'язана з наданням платної послуги); - непрямі витрати (витрати на оплату праці адміністративного та технічного персоналу, тепло-, водопрстачання і водовідведення, електроенергії, оренди будівлі (приміщення), послуг з охорони та пожежної охорони приміщень, у яких надаються платні послуги, зносу основних засобів та нематеріальних активів (амортизації)). Базою розподілу непрямих витрат є основна заробітна плата працівників, діяльність яких безпосередньо пов'язана з наданням платної послуги.
До того ж, згідно п.5 Наказу №3335/5 надання платних послуг здійснюється на бажання та за письмовою заявою фізичної особи, в якій зазначаються прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання (перебування) та вид платної послуги згідно з переліком платних послуг, затвердженому Постановою №1168.
Положення п.п.197.1.19 п. 197.1 ст.197 Кодексу передбачають звільнення операцій з надання послуг з реєстрації актів цивільного стану державними органами, уповноваженими здійснювати таку реєстрацію, в незалежності від факту сплати за надані послуги (надання безоплатно чи платно).
Тобто, основною вимогою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість є державна реєстрація актів цивільного стану та надання послуг державними органами, уповноваженими здійснювати таку реєстрацію».
Господарською діяльністю згідно з п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ є діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.
З метою оподаткування постачання послуг, зокрема є : постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку.
Статтею 185 ПКУ визначено об'єкти оподаткування податком на додану вартість:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотрймувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, дії позивача з виконання своїх повноважень в розумінні ПКУ є послугами.
Згідно підпункту 197.1.19 пункту 197.1 статті 197 ПКУ звільняються від оподаткування операції з надання послуг з реєстрації актів цивільного стану державними органами, уповноваженими здійснювати таку реєстрацію згідно із законодавством.
Тобто, для застосування зазначеної норми необхідне виконання вимог: послуги повинні надаватися виключно державними органами, уповноваженими здійснювати таку реєстрацію згідно із законодавством, операції, які надаються є послугами з реєстрації актів цивільного стану.
З огляду на відсутність в ПКУ терміну послуга з реєстрації для тлумачення зазначеного положення застосовано термін з практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції, якою під реєстрацією передбачається - внесення до списків, реєстрів або спеціальних книг будь-яких осіб, організацій, документів (наприклад, реєстрація юридичних осіб, реєстрація кореспонденції) або запис про певні факти (наприклад, реєстрація актів цивільного стану).
В свою чергу, реєстрація актів цивільного стану внесення органом реєстрації
актів цивільного стану записів до книг спеціального зразка про факти народження
смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені та по батькові.
Законом України від 01.07.2010 №2398-УІ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон №2398-УІ) визначено засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно пункту 1 статті 2 Закону №2398-УІ актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.
Тобто, надання послуг з реєстрації актів цивільного стану державними органами, уповноваженими здійснювати таку реєстрацію згідно із законодавством, звільняється від оподаткування ПДВ згідно підпункту 197.1.19 пункту 197.1 статті 197 ПКУ.
Поряд з цим, згідно п. 6 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18 жовтня 2000 року №719/4940 «Про затвердження правил державної реєстрації акті в громадського стану» визначено, що факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 №1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного етану».
Загальними нормами державної реєстрації актів цивільного стану визначено, що державна реєстрація акту цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.
На підставі складеного актового запису цивільного стану у повній відповідності до нього видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану.
Згідно підпункту 197.1.19 та з урахуванням визначення підпункту 14.1.185 саме реєстраційні дії (внесення запису) і є операціями із надання послуг з реєстрації актів цивільного стану, які звільняються від ПДВ.
Водночас відділи реєстрації актів цивільного стану можуть надавати платні послуги. Перелік платних послуг, які можуть надаватись працівниками органів реєстрації актів цивільного стану, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 №1168 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися відділами державної реєстрації актів цивільного стану» та передбачено статтею 20 Закону №2398. Платні послуги є послугами, що надаються державними органами окрім реєстрації актів цивільного стану.
Розмір плати за надання платних послуг відділами державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції затверджується Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі.
Згідно з пунктами 4, 5 Порядку та позиції, викладеної в роз'ясненні Міністерства юстиції України від 25.08.2011 року «Порядок надання платних послуг відділами державної реєстрації актів цивільного стану», платні послуги не пов'язані з виконанням основних завдань державних органів, покладених Законом на відділи державної реєстрації актів цивільного стану, та надаються на бажання заявника та за відповідною письмовою заявою фізичної особи, з якій зазначаються прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання (перебування) та вид платної послуги згідно з Переліком.
Стосовно неприбуткової діяльності відділів ДРАЦС суд зазначає, що оскільки податок на додану вартість є непрямим податком, який закладається до ціни товарів (послуг), то прибутковість (неприбутковість) не є визначальним для вирішення питання оподаткування податку на додану вартість.
В підсумку податок на додану вартість сплачується кінцевим споживачем, а зареєстрований платник ПДВ, несе обов'язок утримати суму податку у розмірі визначеному законодавством, та обчислити, сплатити податок до бюджету. Тому, споживачі платних послуг (фізичні особи), що надаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС), є платниками таких послуг.
В силу пункту 53.3 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Податковий кодекс України в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.
При цьому, відповідно до пункту 53.1 статті 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.
Наведене свідчить, що нормами Податкового кодексу України передбачено право позивача діяти певним чином, отримавши певну податкову консультацію, тобто встановлено право щодо застосування отриманої консультації зі звільненням від відповідальності у випадку дій на підставі неї. У той же час не встановлено обов'язку позивача діяти саме таким чином, як це зазначено у податковій консультації.
Таким чином, надана позивачеві податкова консультація не носить для нього зобов'язального характеру та не породжує обов'язків щодо певного застосування норм чинного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу, що отриману податкову консультацію позивач в своїй діяльності не використав на момент звернення до суду, оскаржувана податкова консультація не спричинила для позивача настання будь-яких негативних наслідків.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкової консультації, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 06.12.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_5 ОСОБА_5 ОСОБА_6