Справа № 760/8718/16-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а-838/16
в справі №760/8718/16-а
ПОСТАНОВА
іменем України
05 серпня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Подільського районного у м. Києві військового комісаріату про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок настання II групи інвалідності, у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Посилається на те, що з 17.12.2013 йому встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 18.12.2013 серії АВ №0071707.
Міністерство оборони України відмовили йому у призначенні одноразової грошової допомоги у відповідь на його звернення.
Вважає таку бездіяльність протиправною та просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 17.05.2016 в справі було відкрито скорочене провадження.
В запереченнях представника Міністерства оборони України, що надійшли до суду, стверджується про відсутність права позивача на отримання спірної виплати з боку Міністерства оборони України. Крім того, звертається увага на те, що дана справа за предметною підсутдністю підсудна окружному адміністративному суду м. Києва.
В запереченнях представник Подільського районного у м. Києві військового комісаріату зазначає, що останній є неналежним відповідачем у справі.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що з 17.12.2013 позивачу встановлено первинно ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 18.12.2013 серії АВ №0071707.
Позивач проходив військову службу у Збройних Силах в період з 20.10.1985 р. по 30.04.1987 р., є учасником бойових дій, приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан, в період з 29.04.1986 р. по 10.03.1987 р., де отримав контузію та множинні осколкові поранення, що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв № 803 від 05.05.2011 року, актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 74/в від 26.04.2011 року, довідкою архіву воєнно-медичних документів №1691/3/6 та військовим квитком.
Позивачем звернувся до Подільського районного у місті Києві військового комісаріату із заявою, додавши відповідні документи, щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.
За результатами розгляду заяви позивача, Подільський районний у місті Києві військовий комісаріат листом № 2882 від 03.04.2015 року, не визнав право позивача на отримання допомоги як інваліда II групи у зв`язку із пораненням та контузією, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, посилаючись на те, що дія постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975 поширюється тільки для військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014.
Відповідно до статті 41 Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 2 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - , Закон, Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
За умовами наведених норм Закону, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Враховуючи, що ІІ група інвалідності ОСОБА_2 встановлена 17.12.2013, суд вважає, що позивач набув право на призначення і виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
На час подання позивачем заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499, механізм розгляду таких заяв та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Судом встановлено, що позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 17.12.2013, а тому має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. N 499 (надалі-Порядок N 499).
Згідно пункту 3 Порядку № 499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи:
- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
- копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
- копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
За приписами абзаців 1 та 2 п.7 Порядку N 499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.
Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Разом з цим, як встановлено судом, що відповідний пакет документів до Міністерства оборони України не спрямовувався, і відповідно рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не приймалось
З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку про те, що з боку Міністерства оборони України не було допущено бездіяльності, а відтак, вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованими та недоведеними.
В той же час, позивачем не заявлено жодної позовної вимоги до відповідача Подільського районного у м. Києві військового комісаріату.

З наведених підстав в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити в повному обсязі.
Щодо визначення підсудності дано спору суд заначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У свою чергу, ч. 1 ст. 24 КАС України є допоміжною нормою для визначення кількісного складу суду при розгляді справ, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність міністерства, виключно в окружному адміністративному суді, а тому не поширюється на здійснення судочинства у місцевих загальних судах та не підлягає застосуванню ними.
Як свідчать фактичні обставини справи, позивач звернувся із позовом про зобов`язання відповідачів виплатити йому одноразову грошову допомогу у разі інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. N 499, отже зазначена адміністративна справа предметно підсудна місцевому суду як адміністративному суду.
Вказана правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в Ухвалі від 09 червня 2016 року у справі №К/800/51948/15 та Верховним Судом України у Постанові № 21-446а14 від 18 листопада 2014 року, і суд не знаходить правових підстав для залишення при розв`язанні спору поза увагою правових позицій, які викладені адміністративним судом касаційної інстанції та Верховного Суду України у згаданих судових актах.
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. N 499, ст.ст.9, 11, 18, 19, 69-71, 86, 99, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Подільського районного у м. Києві військового комісаріату про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд.
Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя В.В. Лазаренко