Справа № 415/4914/16-а
Суддя: Бойко С. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/4914/16-а Провадження № 2-а/415/111/16
П О С Т А Н О В А

26.12.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бойко С.Л.

при секретарі Тимофієвій О.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ПФУУ в м.Лисичанськ Горєлової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лисичанськ адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанськ про визнання дій противоправними та зобов'язувати здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування пояснив, що він перебуває на обліку як пенсіонер в ПФУ м.Лисичанськ та отримує пенсію за віком. При призначенні йому пенсії не були зараховані до загального стажу роботи наступні періоди: з 19.02.1992 року по 1 1.09.1995 року в кооперативі «Новинка», з 11.09.1995 року по 12.10.1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року у приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС». Не погодившись, з цим, він звернувся до відповідача з письмовою заявою, та 06.09.2016 року отримав письмову відповідь, відповідно до якої даний стаж роботи йому не зарахований у зв'язку з тим, що на думку відповідача до даних правовідносин застосовуються вимоги ч І ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що страховий стаж, це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Але, з такими висновками відповідача він не може погодитися. Дії відповідача що до відмови у зарахуванні до загального стажу роботи з і 9.02.1992року по 11.09.1995 року в кооперативі «Новінка», з 11.09.1995 року по 12.10.1998року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року у фірмі «МиС» вважає протиправними по наступним обставинам: При відмові у зарахуванні вищевказаного стажу відповідач керувався тим, що не має відомостей про сплату страхових внесків та посилався на ч.2. ст.. 24 Закону Україи «Про загальнообов'язкове держание пенсійне страхування», де зазначено, що страховий стаж, це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державном пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій мінімальних страхових внесків. Але згідно п. І Перехідних положень вищевказаного Закону, цей Закон набирає чинності з 01.01.2004 року. Стаж роботи який йому не зарахували відпрацьований до 01.01.2004 року, тобто на той час діяв інший Закон - Закон України «Про пенсійне забезпечення». Ст.62. Закон України «Про пенсійне забезпечення» передбачалось, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В його трудовій книжці зазначені дані періоди роботи. Крім, того даний стаж роботи не є пільговим, а є звичайним загальним стажем роботи.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, стаж роботи до 01.01.2004 року підтверджується записом в трудовій книжці (с 62. Закон України «Про пенсійне забезпечення»), а після 01.01.2004 року сплатою страхових внесків. На підставі вищевикладеного просить визнати дії Управління Пенсійного Фонду України у м. Лисичанськ щодо не зарахування при призначенні пенсії йому періодів роботи з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооперативі «Новінка», з 11.19.1995 року по 12.10,1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року у приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» протиправними, зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у м. Лисичанськ провести перерахунок пенсії з 01.05.2016року з зарахуванням періодів роботи з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооператив «Новинка», з 11.09.1995 року по 12.10.1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року в приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» та виплатити недоотримані суми пенсії.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги частково, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та зазначив, що час його роботи з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооператив «Новинка» при призначені йому пенсії були включені в загальний стаж роботи, тому в цій частині він не підтримує позовні вимоги. Просить визнати дії УПФ України у м. Лисичанськ щодо не зарахування при призначенні пенсії йому періодів роботи 11.19.1995 року по 12.10,1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року у приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» протиправними, та зобов'язати УПФ України у м. Лисичанськ провести перерахунок пенсії з 01.05.2016року з зарахуванням періодів роботи з 11.09.1995 року по 12.10.1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року в приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» та виплатити недоотримані суми пенсії.

Представник позивача, ОСОБА_2 позовні вимоги позивача в частині визнання дії УПФ України у м. Лисичанськ щодо не зарахування при призначенні пенсії позивачу періодів роботи 11.19.1995 року по 12.10,1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року у приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» протиправними, та зобов'язати УПФ України у м. Лисичанськ провести позивачу перерахунок пенсії з 01.05.2016року з зарахуванням періодів роботи з 11.09.1995 року по 12.10.1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 року в приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» та виплатити недоотримані суми пенсії.

Представник відповідача Горєлова М.М. позовні вимоги позивача не визнала і пояснила, що у вересні 2016 року позивач звернувся до УПФ України в м.Лисичанськ із зверненням про зарахування страхового стажу за періоди: з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооперативі «Новинка», з 11.09.1995 року по 12.10.1998 року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 у привітній фірмі «МиС». 06.09.2016 року УПФ України в м.Лисичанськ надіслало позивачу лист з відмовою у зарахування стажу до пенсії періоди роботи з 11.09.1995 року по 12.10.1998року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 у привітній фірмі «МиС» з наступних підстав. Період роботи позивача з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооперативі «Новинка» позивачу зарахований до стажу при призначенні пенсії, що підтверджується розпорядження про призначення пенсії. Призначення та перерахунок пенсії здійснюється у порядку передбаченими діючими Законами України, на підставі заяви відповідно до Додатку 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 21-1, тобто позивач відповідну заява до Управління не надав. Пенсія за віком призначається відповідно до Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня, що слідує за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Для розрахунку пенсії перш за все потрібно мати документи, передбачені діючим законодавством. З 01.014.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого починаючи з 01.01.2004 страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно до даного Закону наявність стажу прямо пов'язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобто до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески. Разом з цим, слід зазначити, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до стажу відповідно до здійснених записів в трудовій книжці та додаткових документів, які підтверджують періоди навчання, проходження військової служби та догляду за дитиною до 3-х років. Інформація про трудову діяльність особи починаючи з 01.01.2004 року міститься в базі даних системи персоніфікованого обліку застрахованих осіб, якою володіють органи Пенсійного фонду України. Отже, законодавством передбачено лише єдиний варіант зарахування до страхового стажу періоду роботи після 01.01.2004 року - сплату мінімального страхового внеску. Ст.40 Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. Що стосується заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року, то така заробітна плата може враховуватися при обчисленні пенсії у двох випадках та за дотримання наступних умов: насамперед за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Однак, таким правом пенсіонери матимуть змогу скористатись лише у період до 01.01.2016 року; в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07. 2000 року становить менше 60 місяців і також підтверджується первинними документами. Для отримання довідки про заробітну плату за період до 01.07.2000 р. пенсіонеру необхідно звертатися до підприємств, де вони працювали або у разі реорганізації - до їх правонаступників. Також, довідки про заробіток мають бути обов'язково підтверджені первинними документами (особовими рахунками, платіжними відомостями тощо). В матеріалах пенсійної справи є особиста заява позивача про відмову у зарахуванні стажу роботи при призначення пенсії за період: з 20.03.1979 року по 08.04.1979року , з 11.09.1995 року по 12.10.1998року, з 16.03.2000 року по 05.08.2005 у привітній фірмі «МиС» до надання відповідних довідок. З огляду на вищенаведене, управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську, здійснити зарахування до стажу періоди роботи позивача у приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» законних підстав не має, за відсутністю сплати страхових внесків та підтверджуючих довідок. Вважає свої дії щодо відмови позивачу у зарахуванні стажу роботи у приватній виробничо-комерційній фірмі «МиС» правомірними, позовні вимоги необґрунтованими, просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, спеціаліста, свідків, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок звернення за призначенням пенсії - заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Згідно із ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За змістом частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІУ страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом у вересні 2016 року позивач звернувся до УПФ України в м. Лисичанськ з письмовою заявою щодо проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням періоду трудового стажу з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооперативі «Новинка», з 11.09.1995 року по 12.10.1998року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 у привітній фірмі «МиС».

06.09.2016року УПФ України в м.Лисичанськ листом № 156/С-7 повідомило позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії згідно заяви ОСОБА_4, оскільки за зазначений період вказані підприємства не сплачували внески до УПФ України, більш того, страхувальник, ПВКФ «МиС» навіть не звітувала щодо нарахування сумм зарплати позивача , а саме у системі персоніфікованого обліку відсутні будь - які дані.

Так, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється уточнюючими довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників.

Крім того, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до запису № 16 від 11.09.1995року у трудовій книжці ОСОБА_1 він був прийнятий на посаду слесаря -монтажника ЖБІ ПВКФ «МиС» в порядку перевода з кооператива «Новинка» .(наказ № 1-к від 11.09.1995року). (а.с.50).

Відповідно до запису № 17 від 12.10.1998року у трудовій книжці ОСОБА_1 він був звільнений за особистим бажанням з ПВКФ «МиС» (наказ № 24-к від 12.10.1998року.) (а.с.50).

Відповідно до запису № 20 від 16.03.2000 року у трудовій книжці ОСОБА_1 він був прийнятий на посаду слесаря- ремонтника ПВКФ «МиС».(наказ № 21-к від 16.03.2000року). (а.с.50).

Відповідно до запису № 21 від 05.08.2005року у трудовій книжці ОСОБА_1 він був звільнений за особистим бажанням з ПВКФ «МиС» (наказ № 110-к від 05.08.2005року.) (а.с.50).

Розпорядженням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради народних депутатів від 23.08.1995року за № 276 було зпреєстровано фірму «МиС». (а.с.63).

Як вбачається з довідки Пенсійний фонд України (Фонду соціального страхування) від 16.09.1999року № 131 про сплату страхових внесів в Пенсійний фонд України, виданої ПВКФ «МиС», ПВКФ «МиС» за період з жовтня 1995року по грудень 1998року провела сплату страхових внесків в Пенсійний фонд України в розмірі встановлених платежів.(а.с.32).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 12.08.2016року за № 0238 за даними архівної справки накази по особистому складу за 1995рік-1998року ПВКФ «МиС» на зберігання ненадходили.(а.с.44).

Згідо до довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне від 22.11.2016року № 11683/04 страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування підприємством Приватна виробничо-комерційна фірма «МіС» сплачено за період з 01.10.1995року по 31.12.2004року.(а.с.65).

Відповідно до повідомлення архівноговідділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 18.11.2016року за № 55 накази з особистого складу ПВКФ «МиС» на зберігання до архіву не надходили.(а.с.67).

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_5 суду пояснила, що час праці позивача в ПВКФ «МиС» з 11.09.1995року по 12.10.1998року не можливо зарахувати до загального стажу, так як в трудовій книжці позивача запис про звіьнення зроблена різними чернилами і таким чином позивач повинний надати підтверджуючую довідку підприємства про час його роботи у відповідний час на ПВКФ «МиС». Однак позивачем не було надано таку довідку, так як накази по особистому складу за 1995рік-1998року ПВКФ «МиС» в архиві відсутні.

Пунктом 18 Порядку також передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника, що і стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили, що в період часу з 1995року по 1998рік вони працювали разом з ОСОБА_1 ПВКФ «МиС» і час роботи на даному підприємстві їх зараховано до загального стажу роботи при призначенні пенсії.

Дані пояснення свідків найшли своє документальне підтвердження.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_7, він працював плотником з 11.09.1995року по 18.05.1998року ПВКФ «МиС». (а.с.47).

Згідно до протокола № 18094 від 20.10.1999року складеного Рубіжанським ГУСЗН ОСОБА_7 було призначено пенсію за віком і до загального стажу роботи зарахований період його роботи в ПВКФ «МиС» 01.10.1995року по 18.05.1999року(а.с.34-35).

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_6, він працював каменщиком з 11.09.1995року по 10.06.1997року ПВКФ «МиС». (а.с.49).

З огляду на викладене суд вважає, що в судовому засіданні найшло своє підтврдження, що позтвач працював в період часу з 11.09.1995 року по 12.10.1998року та з 16.03.2000 року по 05.08.2005 у привітній фірмі «МиС» і тому є правові підстави для зарахування данного періода в загальний стаж роботи позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що стаж роботи позивача з 19.02.1992 року по 11.09.1995 року в кооперативі «Новинка» було зараховано до загального стажу роботи відповідачем при призначенні пенсії позивачу, то в даній частині позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зарахування до загального стажу ОСОБА_1 часу роботи з 11.09.1995року по 12.10.1998року та з 16.03.2000року по 31.12.2003року у ПВКФ «МиС» підлягають задоволенню, оскільки викладені позивачем у позовній заяві в даній частині вимоги представником ПФУ в м.Лисичанськ належними доказами не спростовано.

Керуючись: Конституцією України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Пунктами 1, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, ст.ст. 69, 71, 86, 158 - 163 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанськ про визнання дій противоправними та зобов'язувати здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанськ зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 час роботи з 11.09.1995року по 12.10.1998року та з 16.03.2000року по 31.12.2003року у ПВКФ «МиС».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанськ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи з 11.09.1995року по 12.10.1998 року та з 16.03.2000року по 31.12.2003року у ПВКФ «МиС».

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не буде подана. Якщо апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя: С.Л. Бойко