Справа № 163/3146/16-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3146/16-а
Провадження № 2-а/163/9/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

розглянувши в місті Любомль в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця, -

в с т а н о в и в :

14.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом, у якому просив визнати відмову Шацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Шацьке об'єднане УПФУ) щодо перерахунку йому пенсії державного службовця відповідно до довідки виконавчого комітету Любомльської міської ради від 28.11.2016 року за №27 протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату йому пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, відповідно до зазначеної довідки від 28.11.2016 року за №27, починаючи з 01 січня 2016 року, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що перебуває на обліку в Шацькому об'єднаному УПФУ, як одержувач пенсії за віком, відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.1993 року № 2493-ІІІ, якою передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Його стаж роботи в органах місцевого самоврядування та державної служби складає 26 років. 29.11.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної йому пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, однак у такому перерахунку йому було відмовлено з мотивів відсутності для цього правових підстав, про що відповідач надав лист від 12.12.2016 року за вих.№3353/02-22.Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.03.1993 року №3723-ХІІ, в редакції, чинній на дату призначення йому пенсії, він має право на перерахунок пенсії, який здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок, а постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено заробітну плату державних службовців, в тому числі і посадовим особам органів місцевого самоврядування, тому, зважаючи на те, що розмір заробітної плати працюючого державного службовця збільшився з 01.01.2016 року, у нього виникли підстави для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, як це передбачено пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», чинної на час призначення йому пенсії. Крім цього, посилаючись на положення ст.ст.8, 22, 64, 58 Конституції України, зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми законодавства, які були чинні на момент їх виникнення, у зв'язку із чим підстави для перерахунку пенсії на підставі положень закону, який після призначення йому пенсії, змінив її розмір у бік зменшення, відсутні.

Непогоджуючись із заявленим позивачем адміністративним позовом, відповідач подав заперечення від 30.12.2016 року за вих.№3654/07-33, у якому, посилаючись на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, Закон України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 року, вказав, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни в законодавство, що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, якими фактично скасовано норми, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, тому правових підстав для проведення такого перерахунку у Шацького об'єднаного УПФУ немає. Крім цього зазначає, що відмова у перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист. Також звернув увагу на те, що позивачем для перерахунку пенсії подано довідку виконавчого комітету Любомльської міської ради №27 від 28.11.2016 року за формою, згідно положень постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1, яка втратила чинність, у зв'язку із внесенням змін до зазначеної постанови у відповідності до постанови правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2, яка набрала чинності 02.09.2016 року. З наведених підстав, відповідач просив залишити позов ОСОБА_1 без задоволення.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач 10.01.2017 року в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача 11.01.2017 року в канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій, крім цього, вказав, що проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечує, підтримує подані заперечення та просить у позові останнього відмовити.

У зв'язку з наведеним та на підставі ч.4 ст.122 КАС України, судовий розгляд проведено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши подані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 01.04.2015 року, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та інвалідом ІІ групи загального захворювання (а.с.6).

З матеріалів позову встановлено та даної обставини не заперечено відповідачем, що позивач перебуває на обліку в Шацькому об'єднаному УПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.1993 року № 2493-ІІІ, а його стаж роботи в органах місцевого самоврядування та державної служби складає 26 років.

29.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення йому перерахунку пенсії згідно довідки виконавчого комітету Любомльської міської ради від 28.11.2016 року за №27 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію (а.с.7, 9).

За результатами розгляду такої заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у перерахунку призначеної пенсії.

Як вбачається з листа відповідача від 12.12.2016 року за №3353/02-22, така відмова обґрунтована внесенням змін до пенсійного законодавства України. Зокрема, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІП, з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІ скасовано норми Закону №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Тому, проведення перерахунків пенсій державних службовців, в тому числі і до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІ, не передбачено.

Не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Розглядаючи спірні правовідносини в розрізі пенсійного законодавства України, судом встановлено наступне.

Згідно ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.1993 року № 2493-ІІІ, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Приписами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії (далі - Закон №3723-ХІІ),було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 року №432 «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається у такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пункту 2 цієї постанови.

Однак, на час звернення позивача до Шацького об'єднаного УПФУ із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Так, з 01 січня 2015 року стаття ст.37-1 Закону №3723-ХІІбула чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15 грудня 2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Відтак, з 01 січня 2015 року в Законі №3723-ХІІ, а з 15 грудня 2015 року в постанові Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» - були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Між цим, постанова Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року взагалі втратила чинність 23.09.2016 року, у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

З 01 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців, а пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону № 889-VIIIпередбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Закон України від 09.07.2003 року №1058-ІV«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV)не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, згідно ст.90 Закону № 889-VIII та Закону №1058-ІV, з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім цього, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України №213-VІІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VІІІ), який набрав чинності 01.04.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Закон № 213-VIII є чинним та наведені у ньому положення щодо Закону №3723-ХІІ неконституційними не визнані, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, тому, відповідно, з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Таким чином, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, законодавцем були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким, зокрема, пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та установлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також слід зазначити, що згідно рішення Конституційного Суду України №8-рп/2005 від 11.10.2005 року, закріплені у ст.22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні від 25.01.2012 за №3-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12. жовтня 2004 року.

Отже, передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, суд виходить із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, відповідно до яких, правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розглядуваному випадку - щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії у нього виникло з 01 січня 2016 року, у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Однак, враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, у нього виникло право на перерахунок пенсії, у законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, тому у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку, відповідно й дії останнього є правомірними.

Також позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення державних службовців призвела до зменшення розміру його пенсії або до звуження його права на пенсійне забезпечення. На даний час позивач продовжує отримувати пенсію та її розмір не є нижчим від встановленого мінімуму.

За наведених умов, правові підстави для застосування відповідачем, як пенсійним органом, приписів ст.37-1 Закону України «Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, відсутні.

Оскільки позивач, як інвалід ІІ групи, звільнений від сплати судового збору, тому в силу ч.5 ст.94 КАС України, судові витрати у справі компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 7, 18, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук