Справа № 705/4946/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/4946/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Мазуренко Ю.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області, у подальшому заміненого на належного відповідача - Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання протиправними дій щодо відмови Відповідача зарахувати в пільговий стаж роботу машиніста холодильних установок на Уманському птахокомбінаті та Уманському консервному комбінаті до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію;

- зобов'язання Управління зарахувати трудовий стаж машиніста холодильних установок, що дає право на пільгову пенсію на ВАТ «Уманський м'ясокомбінат» з 23.01.1997 року по 10.01.1999 року і період роботи з 14.02.2003 року по 28.11.2004 року в ДП «Уманський консервний комбінат»;

- зобов'язання Відповідача призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №2.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.11.2016 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що право Позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на тому, що суд не взяв до уваги фактів відсутності доказів проведення атестації робочого місця Позивача та відкликання довідки про підтвердження пільгового стажу. Крім того, звертає увагу, що на момент звернення ОСОБА_2 за призначення пенсії останній не досяг пенсійного віку.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати в частині, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, Позивач 06.06.2016 року звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 30.06.2016 року №5958/06 (а.с. 6-8) Відповідач повідомив про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 з огляду на те, що зарахувати до пільгового стажу період роботи в ДП «Уманський консервний комбінат» з 14.02.2003 року по 28.11.2004 року у зв'язку з не проведенням атестації робочих місць неможливо. Крім того, Управління зазначило, що зарахування періоду роботи у ВАТ «Уманський м'ясокомбінат» з 23.01.1997 року по 10.01.1999 року на посаді машиніста холодильних установок неможливо, оскільки зі змісту довідки від 14.01.2016 року №11 вбачається, що Позивач працював на посаді слюсаря.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а також затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови Відповідача у призначенні Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки таке право підтверджується належними документами.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно абзаців 1-2 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту копії трудової книжки від 04.01.1982 року серії НОМЕР_1 (а.с. 9-12), ОСОБА_2 23.01.1997 року був переведений на роботу до АТ «Уманський м'ясокомбінат» на посаду машиніста аміачних холодильних установок 5-ого розряду. 10.01.1999 року Позивача було звільнено з вказаної роботи за власним бажанням.

Зі змісту наданої Позивачем на підтвердження пільгового стажу довідки ТДВ «Уманський м'ясокомбінат», яке є правонаступником ВАТ «Уманський м'ясокомбінат» (а.с. 18), від 27.11.2015 року №194 (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_2 за період з 23.01.1997 року по 10.01.1999 року повний робочий день виконував роботу машиніста аміачних холодильних установок 5-го розряду, що передбачена Списком №2 розділу ХХІІІ коду КП 341 згідно постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.

Водночас, за наслідками документальної перевірки достовірності довідки про заробітну плати, поданої для призначення (перерахунку) пенсії, Управлінням встановлено, що у книзі нарахування заробітної плати за 1997 рік на титульній сторінці компресорного цеху в ОСОБА_2 зазначена посада слюсар. У 1998-1999 роках у книгах нарахування заробітної плати вказана посада слюсар 3 розряду. Наведені висновки відображені в акті від 14.01.2016 року №11 (а.с. 26-27).

Однак, судова колегія вважає обґрунтованим твердження суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування Позивачу періоду роботи з 23.01.1997 року по 10.01.1999 року в АТ «Уманський м'ясокомбінат» до пільгового стажу, оскільки, факт роботи за вказаною посадою підтверджується відповідним записом у трудовій книжці Позивача та відомостями, що містяться у довідці ТДВ «Уманський м'ясокомбінат» від 27.11.2015 року №194. Крім того, під час судового засідання суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 показав, що працював у зміні разом з Позивачем на посаді машиніста холодильно-аміачних установок.

Поряд з цим, судова колегія зауважує, що в якості обґрунтування помилковості позиції суду першої інстанції щодо можливості зарахування Позивачу наведеного пільгового стажу Апелянт зазначає про неврахування останнім факту відкликання вказаної довідки ТДВ «Уманський м'ясокомбінат».

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками перевірки ТДВ «Уманський м'ясокомбінат» направило на адресу Управління лист від 08.08.2016 року №5, в якому просило повернути пільгову довідку №194 від 27.11.2015 року на ОСОБА_2 у зв'язку з не підтвердженням періоду роботи по Списку №2 з 23.01.1997 року по 10.01.1999 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок (а.с. 42).

Разом з тим, зважаючи, що на момент прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення, викладеного в листі від 30.06.2016 року №5958/06, довідка від 27.11.2015 року №194 не відкликалася, наведений факт не може братися судом до уваги при вирішенні питання про обґрунтованість відмови у призначенні Позивачу пенсії на пільгових умовах. При цьому, неврахування судом першої інстанції вказаних обставин не впливає на вирішення справи по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість твердження суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування ОСОБА_2 пільгового стажу за Списком №2 період роботи у ВАТ «Уманський м'ясокомбінат» з 23.01.1997 року по 10.01.1999 року, що складає 1 рік 11 місяців 19 днів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 14.02.2003 року було прийнято на роботу до ДП «Уманський консервний комбінат» машиністом холодильних установок 5-ого розряду, з якої останнього було звільнено 23.06.2009 року у зв'язку зі скороченням штату.

Як було зазначено раніше, в силу приписів п. «а» ст. 13 Закону пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов'язкових умов у сукупності:

- зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення чоловіками 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; досягнення жінками 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, однією з обов'язкових умов призначення пенсії за п. «б» ст. 13 Закону є атестація робочих місць.

Відповідно до пункту 4.5 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383) якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі - Порядок №442), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, системний аналіз норм Закону та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідною умовою для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону є поряд з іншим документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу, що помилково не врахував суд першої інстанції.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.09.2013 року у справі №21-183а13, від 25.11.2014 року у справі № 21-519а14, від 17.11.2015 року у справі № 21-585а14, від 12.04.2016 року у справі № 477/2598/14-а.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається зі змісту акту Управління від 16.02.2016 року №47, складеного за результатами документальної перевірки достовірності довідки про заробітну плату, поданої для призначення (перерахунку) пенсії, (а.с. 28) в ДП «Уманський консервний завод» атестація робочих місць була проведена 25.05.1998 року згідно наказу №75 та 29.11.2004 року згідно наказу №130.

Тобто, як вірно підкреслив Апелянт, зарахувати до пільгового стажу період роботи в ДП «Уманський консервний завод» з 14.02.2003 року по 28.11.2004 року Позивачу неможливо у зв'язку з не проведенням атестації робочого місця ОСОБА_2 до 29.11.2004 року.

За таких обставин, зважаючи на непроведення атестації робочого місця Позивача у період з 14.02.2003 року по 28.11.2004 року у ДП «Уманський консервний завод» (1 рік 9 місяців 15 днів) та загальний пільговий стаж ОСОБА_2 10 років 9 місяців 22 дні, суд апеляційної інстанції вважає передчасним твердження суду першої інстанції про наявність у Відповідача правових підстав для призначення Позивачу пенсії на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права при вирішені питання щодо визнання протиправною бездіяльності Відповідача щодо не призначення Позивачу пенсії на пільгових умовах, зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 14.02.2003 року по 28.11.2004 року, та наявності правових підстав для призначення пільгової пенсії, у зв'язку з цим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду - скасувати в частині.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду - скасувати в частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 202, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2016 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог про: визнання протиправними дій Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови зарахувати ОСОБА_2 в пільговий стаж роботу машиніста холодильних установок на ДП «Уманський консервний комбінат» ТОВ «Леда» до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію; зобов'язання Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 трудовий стаж машиніста холодильних установок в ДП «Уманський консервний комбінат» ТОВ «Леда» з 14.02.2003 року по 28.11.2004 року; зобов'язання Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 з дати подачі документів про призначення пенсії.

Ухвалити у вказаній частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.