Справа № 809/1445/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року № 876/9242/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Полярис Інвест» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року про відмову в забезпеченні позову у справі №809/1445/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полярис Інвест» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Полярис Інвест» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - Інспекція), просило визнати протиправними дії відповідача щодо скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт: «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва, 13 від 10.05.2016 №ІФ 90; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» №64 від 16.09.2016 та №64 від 21.09.2016; зобов'язати відповідача поновити реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт: «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення (перша черга) за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва,13 від 10.05.2016 №ІФ 90.

Водночас Товариство подало заяву про забезпечення позову, просить зупинити дію рішень №64 від 16.09.2016 та №64 від 21.09.2016 та заборонити посадовим особам Інспекції зупиняти будівельні роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва,13 на підставі вказаних рішень до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство подало апеляційну скаргу, просить скасувати таку ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги викладені в заяві про забезпечення позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що скасування реєстрації декларації відбулось на підставі двох рішень під №64 від 16.09.2016 та 21.09.2016, що свідчить про невідповідність дій відповідача вимогам законодавства. В рішенні від 16.09.2016 міститься посилання на службову записку головного інспектора будівельного нагляду від 19.09.2016. Про проведення перевірки позивач повідомлений не був та не отримував акт про її проведення, що унеможливило реалізацію позивачем права на внесення зауважень та заперечень до нього. Рішення про скасування декларації є неаргументованим та не містить в собі конкретизації порушення, яке слугувало підставою для скасування реєстрації декларації, що суперечить нормам чинного законодавства. Отримавши право на будівництво Товариство фактично завершило роботи, які заплановані для здачі першої черги будівництва та поштукатурило кілька поверхів спорудженого житла. Однак, у зв'язку із скасуванням реєстрації декларації на даний час залишається не спорудженим дах будинку, що призводить до руйнування конструкції будівлі внаслідок несприятливих погодних умов та призведе до зниження міцності будинку, якості спорудженого житла. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до понесення позивачем значних матеріальних затрат необхідних для відновлення попереднього стану будівлі та її поштукатурених стін. Зупинення будівельних робіт на підставі оскаржуваних рішень є протиправним та незаконним.

В судовому засіданні представники позивача подану апеляційну скаргу підтримали, відповідач повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, враховуючи наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, а оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень свою дію вичерпали та не мають триваючої дії в часі. Водночас вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам Інспекції зупиняти будівельні роботи по будівництву об'єкта позивача буде безпосереднім втручанням у їхню діяльність.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 117 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суд України №2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», згідно з ч.3 та ч.4 ст.117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2)заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Підставами для забезпечення адміністративного позову, передбаченими ст.117 КАС України, є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4)очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та інтересів позивача. Неможливість захисту прав може мати місце, зокрема, у разі знищення предмету спору, відчуження його іншим особам, якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбаченихст.117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що підставою звернення із позовом до суду стало скасування відповідачем реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт: «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення (перша черга) за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва,13 від 10.05.2016 №ІФ 90». При цьому скасування декларації відбулось на підставі рішення №64 від 16.09.2016 та рішення №64 від 21.09.2016.

З пояснень представників позивача, наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та змісту наявних у відокремлених матеріалах справи копій рішень №64 від 16.09.2016 та № 64 від 21.09.2016 вбачається, що зміст вказаних рішень ідентичний та стосується скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення (перша черга) за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва,13 від 10.05.2016 №ІФ 90».

Судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали оцінки очевидності ознак протиправності оскаржуваних рішень та наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі не надано.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт Товариством збудовано шість поверхів із семи запланованих для здачі першої черги будівництва та поштукатурено кілька поверхів спорудженого житла. Однак, як це зазначає позивач, у зв'язку з скасуванням реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт позивач не має змоги спорудити дах будівлі, що необхідно для забезпечення збереження будинку під час зимового періоду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що наявна очевидна небезпека заподіяння шкоди майну позивача (руйнування конструкції будівлі внаслідок несприятливих погодних умов, зниження міцності будинку, якості спорудженого житла) та необхідність в подальшому докласти значних зусиль та витрат для відновлення прав.

При прийнятті рішення за наслідком поданої Товариством апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховано, що Товариством подане клопотання про забезпечення позову в спосіб зупинення дії рішень №64 від 16.09.2016 та №64 від 21.09.2016 обґрунтоване також порушенням процедури його прийняття, що досліджувалось та перевірялось судом першої інстанції при розгляді справи по суті за наслідком якого прийнято 06.12.2016 постанову, якою позов задоволено.

В силу приписів ч.3 ст.117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зауважує, що зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень є основним способом забезпечення адміністративного позову та полягає в тому, що на час дії цього способу забезпечення позову положення зупиненого акта не застосовуються (не реалізуються).

Оскільки інститут забезпечення позову має на меті охорону матеріально-правових інтересів позивача щодо можливих несумлінних дій відповідача до вирішення спору по суті, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що при прийнятті рішення необхідно врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Таким чином, зупинення дії рішень №64 від 16.09.2016 та №64 від 21.09.2016 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт: «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення (перша черга) за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва,13 від 10.05.2016 №ІФ 90» одночасно обмежує право відповідача вчиняти певні фактичні чи юридичні дії на виконання вказаних рішень, а тому встановлення заборони посадовим особам Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області зупиняти будівельні роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва,13 на підставі вказаних рішень є недоцільною.

Окрім того, забезпечуючи позов до набрання рішенням у справі законної сили, в спосіб зупинення дії оскаржуваних рішень, фактичний статус позивача, в контексті порушених прав на захист яких подано позов, поновлюється.

Слід зауважити, що згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов'язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст.1 Першого протоколу, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.

Підсумовуючи вказане, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що без вжиття заходів забезпечення позову не можливо захистити права, свободи та інтереси позивача, так як фактично можлива ймовірність руйнування конструкції будівлі внаслідок несприятливих погодних умов зниження міцності будинку, якості спорудженого житла, а для її відновлення Товариству необхідно буде докласти значних зусиль та понести матеріальні витрати.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з врахуванням положень статті 117 КАС України не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише спрямована на виконання вимог ст.2 КАС України, на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та має тимчасовий характер - до вирішення спору по суті.

Згідно п.6 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Аналізуючи обставини щодо вирішення клопотання про забезпечення позову суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права та неповним з'ясування судом обставин, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання позивача частково.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Полярис Інвест» задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року про відмову в забезпеченні позову у справі № 809/1445/16 скасувати та прийняти нову, якою клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Полярис Інвест» про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію рішення №64 від 16.09.2016, яким скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт: ««Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва, 13 від 10.05.2016 №ІФ 90» до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

Зупинити дію рішення №64 від 21.09.2016, яким скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт: ««Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями медичного та оздоровчого призначення за адресою: Івано-Франківська область м.Яремче, вул.Руднєва, 13 від 10.05.2016 №ІФ 90» до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 17.01.2017р.