Справа № 461/5247/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Справа № 876/9433/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.10.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.08.2016 року звернулася в суд з позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил № 2679/20909/15 від 22.07.2016 року та закриття провадження.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.10.2016 року позов задоволено частково. Постанову Львівської митниці ДФС від 22.07.2016 року у справі про порушення митних правил №2679/20909/16 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України - скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст.470 Митного кодексу України, відносно ОСОБА_1 - закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 22 липня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - Шокало Володимиром Степановичем було складено постанову про порушення митних правил №2679/20904/16, якою визнано громадянку ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятисот) гривень.

Підставою для ухвалення такої постанови стала перевірка баз даних ЄАІС ДФС України, що 27.09.2015 року близько 23:30 год. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом позначення символом зеленого кольору («зелений коридор») громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Mersedes Benz Е290» номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит». Одночасно було встановлено відсутність в ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМС України, інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 30.06.2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні: - перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; - не використовуватись з жодною іншою метою, крім транзиту.

Згідно частин 1 та 4 статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

У відповідності до частини 3 статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

ОСОБА_1 як підставу для скасування постанови про порушення митних правил вказує відсутність посвідчення водія та що такі дії вчинені іншою особою шахрайськими діями з якою вона їхала в транспортному засобі, однак будь яких інших доказів, крім поданої заяви в поліцію позивачкою не зазначено та не подано до суду, що не вона чи не за її доручення ввозився вказаний автомобіль, а тому такі підстави не звільняють її від відповідальності за вчинення правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачкою перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем терміном більше ніж десять діб, а обставини непереборної сили, які би перешкодили їй виконати вимоги Митного кодексу України, були відсутні, а тому в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, а постанова заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. № 2679/20909/16 від 22.07.2016 року є законною та відповідно в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з частини 1 статті 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до припису частини першої статті 529 МК України, який кореспондується з положеннями пункту 2 частини першої статті 18 КАС України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 1 та 2 статті 530 МК України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (частина 6 статті 530 МК України).

Аналіз норм МК України та КАС України щодо компетенції судів у справах про порушення митних правил дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про порушення митних правил або змінити вид адміністративного стягнення належить лише центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність та обґрунтованість постанови у справі про порушення митних правил.

Отже, встановлені та перевірені в ході провадження в справі про порушення митних правил фактичні обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 порушень митних правил, оскільки вона не вивезла станом на 30.06.2016 року включно транспортний засіб, чим порушила пункт 1 частини 1 статті 95 МК України.

Відповідно до статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду першої інстанції, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26.10.2016 року у справі №461/5247/16-а - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст постанови виготовлено 17.01.2017 року