Справа № 820/730/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 січня 2017 року м. Київ К/800/28832/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року за його заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справ за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області звернулося до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі №880/730/16.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що у зв'язку з тим, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області не є розпорядником коштів, передбачених програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», а тому рішення суду по даній справі не може бути виконано способом, встановленим Харківським окружним адміністративним судом в постанові від 28 березня 2016 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити вимоги заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України та пропуском строку звернення до суду із касаційною скаргою, встановленого статтею 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржнику надано тридцять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків та роз'яснено, що у випадку їх невиконання у відкритті касаційного провадження буде відмолено та/або повернуто касаційну скаргу.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 8 грудня 2016 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Як встановлено судами, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області - задоволено.

Визнано неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 всіх належних йому виплат.

Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області надати позивачу довідку (встановленого зразку із необхідними відомостями із бухгалтерії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області) про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці; нарахувати та виплатити позивачу у повному обсязі грошову компенсацію за невикористані дні відпустки; здійснити відповідні розрахунки та виплатити позивачу заробітну плату з вересня 2014 року по 23 листопада 2015 року; нарахувати та виплатити позивачу 10 місячних заробітних плат як судді у рахунок вихідної допомоги.

4 серпня 2016 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області надійшла заява, в якій відповідач просить суд встановити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень на користь суддів», у порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року№ 3845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення державного та місцевих бюджетів або боржників».

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції виходили з того, що відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Судами встановлено, що обставин, які б ускладнювали виконання зазначеного судового рішення заявником не вказано. Будь-які дії спрямовані на виконання судового рішення відповідачем не вчинялися.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 визнано неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та зобов'язано саме Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі відповідне грошове утримання, зокрема, заробітну плату та грошову компенсацію за невикористані дні відпустки, з урахуванням обов'язків та компетенції, покладених державою на Територіальне управління Державної судової адміністрації України.

Таким чином, заявник фактично просив суд внести суттєві зміни до резолютивної частини постанови суду першої інстанції, що не передбачено чинним законодавством, а тому суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Мойсюк