Справа № 2-а-100/11
Суддя: Сабада В. В.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-100/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2011 року. Суддя Болградського районного суду Одеської області САБАДА В.В. розглянувши в ПОРЯДКУ ПИСЬМОВОГО ПРОВАДЖЕННІ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права на перерахунок і виплату недоотриманої щорічної разової грошової допомоги,

в с т а н о в и в:

Позивач просить ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача щодо неповної виплати йому, як учаснику бойових дій, щорічної разової допомоги за 2010 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, посилаючись на те, що відповідач, порушуючи вимоги ст.. 12 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», а також всупереч Рішенню Конституційного суду України від 30.11.2010 г. №22-рп/2010 виплатив йому у 2010 році всього 380 гривень замість 3530 гривень, а також просить стягнути з відповідача на його користь 3150 грн. Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 25 грудня 1998 року порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України, Законами України Про Державний бюджет на відповідний рік. Постановою КМУ від 07.04.2010 р. №299 передбачено, що у 2010 р. виплата щорічної разової грошової допомоги до 05 травня ветеранам війни учасникам бойових дій 380 грн. Також відповідач не визнав посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 30.11.2010 г. №22-рп/2010, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України положення ст.ст. 14,24,64, п.п.7-13 розділу VII „Заключних положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 р. від 27.04.2010 р. №2154-VI, в звязку з тим, що на момент отримання позивачем щорічної грошової допомоги до 5 травня, норми Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» були діючими, так як, згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Позов не підлягає задоволенню. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується його посвідченням серії АВ №124891 від 12.07.1996 року. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Частиною першої статті 17 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а частиною першою статті 17-1 (стаття доповнена Законом України від 19 червня 2003 року №968-IV, який набув чинності 12.07.2003 року) визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України, Законами України "Про Державний бюджет" на відповідний рік. Кабінетом Міністрів України передбачаються грошові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни на відповідний рік. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік»виплати одноразової грошової допомоги в розмірі, який передбачений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року були призупиненні та обмежені для учасників бойових дій.

У 2010 році позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 380 грн. Таким чином, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

На підставі ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше». За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 30.11.2010 року, фактично змінено положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, в даному випадку застосовуються положення Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік». Таким чином, на момент отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня, норми Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» були діючими, так як, згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 30.11.2010 року №22-рп/2010, яким визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік»в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги є помилковим, оскільки це рішення було прийнято після закінчення строку проведення виплати допомоги. Тобто, під час здійснення виплати щорічної допомоги до 5 травня у 2010 р. відповідач діяв відповідно до діючого законодавства. За загальновизнаним принципом права, закріпленим у ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому до певної події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали. Відтак, орган державної влади, до компетенції якого віднесено здійснення виплат громадянам в порядку, передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не зобовязаний проводити зазначені виплати у будь-який інший спосіб та в розмірах, окрім тих, що передбачені Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік»до моменту прийняття рішення Конституційним Судом України. За таких обставин, відповідач, здійснивши позивачу виплату допомоги до 5-го травня за 2010 рік до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 30.11.2010 року у розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік»положення якого були чинними на момент здійснення такої виплати, виконав взяті державою зобовязання та не порушив прав позивача. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись п. 10 ст. 3, ст. 11, 69-71, 105, ч. 3 ст. 122, ст. 160-162, 185, 186 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права на перерахунок і виплату недоотриманої щорічної разової грошової допомоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку поданням апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Сабада