Справа № 805/4403/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 р. Справа №805/4403/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10год.45хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Троянової О.В., при секретарі Кудрі В.Г. розглянувши адміністративну справу за позовом Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення коштів у розмірі податкового боргу зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17001грн.,

ВСТАНОВИВ:

Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі податкового боргу зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17001грн./а.с.4-5/.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за ФО-П ОСОБА_1 існує податковий борг зі сплати штрафних санкцій за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у сумі 17001грн., який утворився внаслідок несплати узгодженого податкового зобов'язання визначеного, рішенням про застосування фінансових санкцій від 05.08.2016 року №.

Просить суд, стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь державного бюджету податковий борг: зі сплати фінансових санкцій у сумі 17000(сімнадцять тисяч гривень)грн.(р/р 0060, код платежу 21081103, МФО 834016, ГУДКСУ у Донецькій області); зі сплати фінансових санкцій у сумі 1(одна гривня)грн.(р/р 0060, код платежу 21080900, МФО 834016, ГУДКСУ у Донецькій області).

У судове засідання представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.43/. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі /аркуш спр. 41)

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином/а.с.44/. Надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій крім того зазначила,що повідомлення про штрафні санкції в податковій їй не вручали, поштою не приходило, з податкової інспекції також не телефонували, тому вирішила, що штраф до неї не застосовано, здійснювала продаж пива у банках до отримання ліцензії, яку почала оформляти. Під час проведення перевірки присутня не була, правопорушень більш не допускає, з накладеним штрафом не згодна, з огляду на порушення процедури /аркуш спр. 45-46/.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач - Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на податковому обліку в Волноваській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області/аркуш спр.5-7/.

Так, судом встановлено наступне.

19 липня 2016 року Красноармійською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за наслідками якої складено акт від 19.07.2016 року №659/05-16-40/ /аркуш спр.14-17/.

З урахуванням висновків акту фактичної перевірки 05 серпня 2016 року Красноармійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області за порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: за відсутність ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000грн./аркуш спр.23/; за не проведення розрахункової операції через зареєстрований та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видачі розрахункового документу встановленого зразку, прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 1 грн./аркуш спр.25/. Факт реалізації підтверджено самим відповідачем у наданій пояснювальній від 27.07.2016 р. (аркуш спр. 19).

Крім того, в матеріалах справи знаходиться лист від 27.07.2016 року за підписом ФОП ОСОБА_1 відповідно до якого, відповідач зобов'язується погасити заборгованість в сумі 17001 грн. протягом серпня-жовтня.

Акт перевірки № 659/05-16-40/НОМЕР_1 від 26.07.2016 року отриманий відповідачем особисто 02.08.2016 ,про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (аркуш спр.20-21).

Податкові повідомлення-рішення від 05.08.2016 року №, № направлені відповідачу поштою, повернуто на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» про що свідчить конверт та повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.27-28/.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, про що зазначено в преамбулі вказаного Закону.

Відповідно до частини 1 ст. 17 вищевказаного Закону передбачено, що за порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно із абз.5 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Порядок №790).

Пунктом 5 Порядку №790 передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.10 Порядку №790 у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Згідно п. 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

П.1 ст .17 Закону України «Про застосування реєстраторів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно даних, наявних в інформаційній системі суду КП «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 із позовом щодо оскарження вказаного вище рішення до Донецького окружного адміністративного суду не зверталась. Інших відомостей, щодо оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення та скасування його в адміністративному або судовому порядку суду не надано.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідач, зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та відповідно до статей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків,який повинен сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків відповідно - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Так, відповідно до приписів п.п.14.1.157 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою, відповідач визнала та зобов'язувалась сплатити визначені їй штрафні (фінансові) санкцій, але не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.137 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску його територіальні органи.

Пунктом 87.1 ст.87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11. ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного суду України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідний обсяг доказів в підтвердження наявності податкового боргу у відповідача.

Сума податкового зобов'язання є узгодженою, відповідач визнала та зобов'язувалась сплатити визначені їй штрафні (фінансові) санкцій, не скористалась правом на оскарження результатів перевірки, а саме прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність податкового боргу зі сплати фінансових санкцій за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у загальному розмірі 17001 грн., який є несплаченим станом на дату розгляду справи, у в'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254, 257,263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі податкового боргу зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17001грн.- задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь державного бюджету податковий борг зі сплати фінансових санкцій у сумі 17000(сімнадцять тисяч гривень)грн.(р/р 0060, код платежу 21081103, МФО 834016, ГУДКСУ у Донецькій області).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь державного бюджету податковий борг зі сплати фінансових санкцій у сумі 1(одна гривня)грн.(р/р 0060, код платежу 21080900, МФО 834016, ГУДКСУ у Донецькій області).

Постанову прийнято в нарадчій кімнаті 10 січня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13 січня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.