Справа № 816/1831/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1831/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2016 року позивач Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) обліковується податковий борг у сумі 25000 грн, що виник у результаті несплати у встановлений законодавством термін транспортного податку.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Так, з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно з вказаним нормативно-правовим актом статтею 267 Податкового кодексу України запроваджено транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку відповідно до підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що відповідач був власником автомобіля марки Toyota моделі Highlander, 2014 року випуску, номер кузову (шасі) НОМЕР_2, який контролюючим органом визначено, як об'єкт оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на час прийняття податкового повідомлення - рішення) /а. с. 10/.

Позивачем в межах здійснення заходів податкового контролю винесено податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2015 року № 866-23/10149, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн /а. с. 9/.

Матеріалами справи підтверджено, що вищевказане податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2015 року № 866-23/10149 надсилалось на адресу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, проте повернулось відправнику через закінчення терміну зберігання відправлення /а.с. 9 зворотний бік/.

У зв'язку з несплатою податкового зобов'язання, визначеного зазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючим органом сформовано та направлено податкову вимогу від 29 вересня 2015 року № 866-23/159 /а.с. 8/ відповідачу на адресу: АДРЕСА_1. Зазначене поштове відправлення також не було вручене адресату та повернулось до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області із зазначенням причини невручення "закінчення терміну зберігання" /а. с. 8 зворотний бік/.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено допущення порушення позивачем процедури надіслання податкового повідомлення-рішення платнику податків, а отже і порядку узгодження грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом.

Так, в ході розгляду справи судом не встановлено виконання контролюючим органом обов'язкових приписів підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України щодо надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення про сплату суми транспортного податку за місцем реєстрації платника податку, оскільки ні податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2015 року № 866-23/10149, ні податкова вимога від 29 вересня 2015 року № 866-23/159, які зумовили виникнення податкового боргу відповідача та стали підставою для звернення контролюючого органа до суду з даним адміністративним позовом, не направлялись ОСОБА_2 на адресу реєстрації останнього (АДРЕСА_1), а були надіслані на різні сторонні адреси, а саме: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Разом із тим, за інформацією, наданою Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області та Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, місцем реєстрації відповідача є саме АДРЕСА_1.

На вимогу суду позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення заходів, спрямованих на вручення податкового повідомлення-рішення від 17 червня 2015 року № 866-23/10149 та податкової вимоги від 29 вересня 2015 року № 866-23/159 ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 так само як і доказів на підтвердження місця реєстрації відповідача за адресами, зазначеними в податковому повідомленні-рішенні від 17 червня 2015 року № 10149 та податковій вимозі від 29 вересня 2015 року № 866-23/159.

За правилами пункту 57.2 статті 57 Податкового кодексу України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відтак, судом встановлено факт ненадіслання контролюючим органом платнику податків у встановленому Податковим кодексом України порядку податкового повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов'язання з транспортного податку з огляду на що сума грошового зобов'язання, визначена таким податковим повідомленням-рішенням, не може вважатись узгодженою в розумінні Податкового кодексу України.

Зважаючи на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказів на підтвердження підстав формування податкового боргу відповідача, позовні вимоги визнаються безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 13 січня 2017 року.

Суддя І.Г. Ясиновський