Справа № 701/1211/16-а
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року справа № 701/1211/16-а
15 год. 24 хв. П/823/57/16 м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коваленка В.І.,

за участю секретаря Савости С.В.,

за участю:
позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Давиденка К.А. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у направленні документів до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

- зобов`язати відповідача направити подані позивачем документи до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманої під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 13 серпня 1985 року по 11 травня 1987 року є учасником бойових дій в Демократичній Республіці Афганістан. Позивачу 9 лютого 2016 року встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням (контузією) та захворюванням, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велись бойові дії, у зв`язку з чим позивач звернувся з письмовою заявою до уповноваженого органу, яким є Черкаський обласний військовий комісаріат, про направлення поданих документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, надавши на його думку, усі необхідні для призначення допомоги документи.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовився від оформлення та направлення поданих документів на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України, оскільки поданими позивачем документами підтверджено причинний зв`язок між отриманою травмою та проходженням військової служби, а тому позивач не зобов`язаний подавати відповідачу довідку про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язано із вчиненням кримінального або адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Також позивач вважає безпідставним посилання відповідача, що позивачу інвалідність встановлена після проведення повторного огляду, а тому він не підпадає під дію постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року та не має права на одержання допомоги, оскільки особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.

На підставі наведеного позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що подана позивачем заява не відповідає формі, наведеній в додатку 12 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей. Також позивачу до заяви потрібно було додати, зокрема: копію постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; копію свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відповідач зазначає, що позивачем не надано витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 644 від 11 квітня 2011 року, а надано лише копію супровідного листа до протоколу. В роз`ясненнях на письмове звернення позивачу повідомлено про необхідність пред`явлення документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

За твердженням відповідача, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про проходження громадянином первинного огляду МСЕК. Дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності. Позивачем у справі, при поданні заяви на отримання грошової допомоги, належним чином завірена копія довідки до акта первинного огляду медико-соціальною експертною комісією не надавалась.

Відповідач посилається на пункт 4.7 наведеного Положення, яким визначено, що у разі якщо особа має право неодержання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та на інші допомоги або компенсаційні виплати у зв`язку з ушкодженням здоров`я, які встановлені іншими нормативно-правовими актами, до документів додаються довідки про те, що інші виплати не проводилися.

Зважаючи на зазначене, відповідач вважає, що у Черкаського обласного військового комісаріату об`єктивно не було підстав для складення висновку стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги та для направлення наданих позивачем документів до департаменту фінансів Міністерства оборони України.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач у період з 30.04.1985р. по 11.05.1987р. проходив строкову військову службу у період проведення бойових дій у складі діючої армії в Республіці Афганістан у військовій частині ПП 12894.

Згідно відомостей, які містяться в довідці до акту огляду обласної МСЕК №2 м.Черкаси серії 10 ААА №356907 від 13.05.2011р. за наслідками проведення первинного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново, оскільки поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В судовому засіданні встановлено, що за даними довідки до акту огляду обласної МСЕК №2 м.Черкаси серії 12 ААА №198499 від 10.02.2016р. за наслідками проведення повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, оскільки поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позивач 05.09.2016р. звернувся до відповідача із заявою від 26.08.2016р., в якій просив направити до департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцю, до якого додати подані ним документи. Позивачем до заяви додано: копію довідки до акту огляду МСЕК від 10 лютого 2016 року про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності; копія акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 168 від 31 березня 2011 року; копію супровідного листа Центральної військово-лікарської комісії №1036 від 11.04.2011р.; копію військового квитка; копію паспорту громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію довідки Маньківського районного військового комісаріату №230 від 26.08.2016р.; копію картки реквізитів для перерахунку одноразової грошової допомоги від 17.03.2016р.

Листом №6/8/5/1552 від 16.09.2016р. відповідач повідомив позивача, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про проходження громадянином первинного огляду МСЕК. Дата підтвердження групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності.

Також відповідач у своєму листі зазначив, що дія постанови КМУ №975 від 25.12.2013р. та нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється тільки на військовослужбовців, які первинно отримали інвалідність після 01.01.2014р., тому дія зазначених нормативно-правових актів на позивача не поширюється.

Відповідач звернув увагу позивача, що ним не надано копію витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань і поранень з військовою службою та копію документу, що свідчить про причини та обставини порушення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Як наслідок відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для направлення документів до департаменту фінансів Міністерства оборони України для вирішення питання щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до військомату) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Підпунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Відповідно до пункту Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У відповідності до пункту 4.7 наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/26071 (далі Наказ №530) документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

У разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13); заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка); копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів; копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно пункту 4.8 Наказу №530 висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

З наведених законодавчих актів вбачається, що для отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцю, звільненому з військової служби, необхідно подати обласному військовому комісару, зокрема, копію постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

В судовому засіданні встановлено, що всупереч вимог зазначених нормативно-правових актів позивач не подав військовому комісару Черкаського обласного військового комісаріату копію постанови військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення, захворювання, натомість приєднав до заяви лише копію супровідного листа №1036 від 11.04.2011р. про направлення копії витягу з відповідного протоколу №644 від 11.04.2011р.

Також позивачем не надано документа, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

За таких обставин, відповідач обґрунтовано на виконання вимог пункту 4.8 Наказу №530 повідомив позивачу листом про відсутність необхідних документів для підготовки та направлення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, оскільки не мав у своєму розпорядженні документів, які дають змогу з`ясувати наявність причинного зв`язку поранень, контузій і захворювань позивача з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

При цьому, суд не заперечує право позивача на отримання одноразової грошової допомоги зважаючи на ту обставину, що відповідно до частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до військомату) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Названа редакція статті не містила обмежень щодо реалізації права отримання одноразової грошової допомоги у разі якщо між первинним та повторним оглядами військовослужбовця існує проміжок часу більш ніж 2 роки.

Крім того в силу положень частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Частиною 8 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Слід зазначити, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено статтею 16-3 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» № 5040-VI від 04.07.2012р., який набрав чинності 01.01.2014р.

Виходячи з положень частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, трьохрічне обмеження права військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги може бути застосоване виключно до правовідносин, які виникли після 01.01.2014р. та не поширюється на позивача, оскільки останньому інвалідність вперше встановлена 13.05.2011р., а тому він не втратив свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» № 5040-VI від 04.07.2012р.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, однак наведене право може бути реалізоване позивачем за умови надання відповідачу документів, які передбачені законодавством.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 16.01.2017р.