Справа № 369/9920/16-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/9920/16-а
Провадження № 2-а/369/627/16
ПОСТАНОВА
іменем України
13.12.2016 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного військового комісаріату Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що згідно військового квитка НОМЕР_1 , виданого Кривоозерським районним військовим комісаріатом, з 23.11.1968 року по 1929.11.1968 року він проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , з 29.11.1968 по 05.07.1970 року військова частина п.п. НОМЕР_3 , 1957 окремий автомобільний батальйон. З 28.08.1970 року по 06.12.1970 року звільнений в запас на підставі наказу МО СРСР №81 від 15 квітня 1970 року. В період з 29 листопада 1968 року по 05 липня 1970 року він проходив військову службу в Чехо-Словаччині в/ч НОМЕР_3 , приймав участь в бойових діях.

Під час проходження служби в Чехословаччині, у 1968 році, позивач отримав поранення з голови, шиї, лівої руки, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського бюро СМЕ №2057/Ж від 14.11.2013, витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 20.11.2013 за №2875.

Відповідно до протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 20.11.2013 за №2875 було встановлено, що поранення голови, шиї, лівої руки, що призвело до стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ - контузія головного мозку, захворювання пов`язане з виконанням позивачем обов`язків проходження військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Відповідно до рішення МСЕК від 18.03.2014 року позивачу була встановлена ІІ група інвалідності вперше, в зв`язку із отриманням поранення ЗЧМТ, контузія головного мозку, захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК № 0401983 від 18 березня 2014 року, безтерміново. 02 вересня 2015 року він звернувся до Києво-Святошинського районного військового комісаріату з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМ України № 975 від 25 грудня 2013 року. Але в жовтні він отримав лист-відповідь про неможливість розгляду заяви у зв`язку із відсутністю повного переліку необхідних документів. Вважає такі дії як фактичну відмову у виплаті одноразової допомоги та не погоджується з такими діями військового комісара, тому змушений був звернутись до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Просив суд визнати неправомірними дії військового комісаріату Києво-Святошинського районного, які полягають у відмові у розгляді заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовий квиток серії НОМЕР_1 ; зобов`язати військовий комісаріат Києво-Святошинського району прийняти документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовий квиток серії НОМЕР_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за №975 та направити їх до комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Києво-Святошинського районного військового комісаріату Київської області проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним. Направили до суду письмові заперечення по суті спору, в яких просили суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

За таких обставин, дослідивши в порядку ч.1 ст.41 КАС України матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно військового квитка НОМЕР_1 , виданого Кривоозерським районним військовим комісаріатом, з 23.11.1968 року по 1929.11.1968 року ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , з 29.11.1968 по 05.07.1970 року військова частина п.п. НОМЕР_3 , 1957 окремий автомобільний батальйон. З 28.08.1970 року по 06.12.1970 року звільнений в запас на підставі наказу МО СРСР №81 від 15 квітня 1970 року. В період з 29 листопада 1968 року по 05 липня 1970 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Чехо-Словаччині в/ч НОМЕР_3 , приймав участь в бойових діях.

Під час проходження служби в Чехословаччині, у 1968 році, ОСОБА_1 отримав поранення з голови, шиї, лівої руки, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського бюро СМЕ №2057/Ж від 14.11.2013, витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 20.11.2013 за №2875.

Відповідно до протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 20.11.2013 за №2875 було встановлено, що поранення голови, шиї, лівої руки, що призвело до стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ - контузія головного мозку, захворювання пов`язане з виконанням ОСОБА_1 обов`язків проходження військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до рішення МСЕК від 18.03.2014 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності вперше, в зв`язку із отриманням поранення ЗЧМТ, контузія головного мозку, захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК № 0401983 від 18 березня 2014 року, довічно.

Таким чином, з 18 березня 2014 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

02 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМ України № 975 від 25 грудня 2013 року.

Листом військового комісара Києво-Святошинського районного військового комісаріату підполковника ОСОБА_2 №1347 від 16 вересня 2016 року повідомлено ОСОБА_1 про необхідність надання копій документів визначених п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011- XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011- XII).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.

Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Так, пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ ).

Згідно з частиною 8 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

У свою чергу, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Так, у відповідності до пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктами 11-14 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 13 вказаної постанови керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пункті 11 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів, яким є Міністерство оборони України, приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

При цьому, у відповідності до пункту 4.8. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071, якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Отже, вищевказаним положенням передбачений обов`язок уповноваженого органу щодо письмового повідомлення заявника у разі відсутності документу, необхідного для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

Вищевказане спростовує твердження представника Міністерства оборони України про те, що

З листа військового комісара Києво-Святошинського районного військового комісаріату підполковника ОСОБА_2 №1347 від 16 вересня 2016 року чітко встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про виплату йому одноразової грошової допомоги не додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травами або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, а також не додано довідку з банку із зазначенням транзитного рахунку банку.

Таким чином, Києво-Святошинський районний військовий комісаріат фактично не відмовив ОСОБА_1 у виплаті йому одноразової грошової допомоги, а лише повернув матеріали у зв`язку із відсутністю документів, зазначених відповідно до Порядку.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили документи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 159, 160, 163, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя