Справа № 204/6111/16-а(2-а/204/171/16)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2017 рокусправа № 204/6111/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектор 6 роти 3 батальйону УПП Воскобійника Анатолія Олеговича

третя особа Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора 6 роти 3 батальйону УПП Воскобійника Анатолія Олеговича та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 017150 від 22.09.2016.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором 6 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпрі Воскобійником А.О. 22 вересня 2016 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 017150, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у зв'язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 017150 від 22.09.2016 є правомірною, а вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, доведеним.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 22 вересня 2016 року, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, перетнувши лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна» в м. Дніпро по вулиці Тітова, 36-а, а також при перевірці документів на вимогу посадової особи не пред'явив поліс обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В обґрунтування позову та апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що дії відповідача є протиправними, адже останній не мав права вимагати надання полісу обов'язкового автострахування, оскільки жодними доказами не довів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке позивач не скоював.

Проте суд апеляційної інстанції доходить висновку про часткову обґрунтованість таких доводів, адже статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Матеріалами справи підтверджується, позивачем не заперечується, що відповідач пояснив водієві яке саме порушення ПДР було порушено останнім. При цьому законом не визначено обов'язку правоохоронного органу доводити факт вчинення особою адміністративного правопорушення, що свідчить про правомірність дій відповідача, які були направлені на перешкоджання та подальше попередження такого правопорушення з боку позивача.

При цьому суд вважає доведеним факт скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, адже постанову про притягнення до адміністративної відповідальності останній підписав без будь-яких заперечень чи застережень.

Натомість сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності носить протиправний характер з огляду на те, що відповідно до положень статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи, що відповідачем не складався протокол про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, відповідно, й законних підстав вимагати від позивача надання полісу обов'язкового автострахування не було, що свідчить про протиправність постанови в частині притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, колегія суддів встановила, що у ОСОБА_1 на момент скоєння адміністративного правопорушення був наявний діючий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_2 (строк дії з 10.09.2016 по 09.09.2017).

Натомість, не зважаючи на те, що позивачем не спростовано порушення ним ПДР, а саме перетин під час керування транспортним засобом лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна», суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню повністю, адже штрафна санкція в оскаржуваній постанові визначена виключно за ч. 1 ст. 126 КУпАП, притягнення за якою позивача до відповідальності визнано судом протиправним.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2016 року в адміністративній справі № 204/6111/16-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 017150 від 22.09.2016.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 17 січня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров