Справа № 813/4182/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17 січня 2017 року Справа № 813/4182/16
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Грень Н.М.,
секретар судового засідання Гавірко О.О.,
розглянув у судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного грошового забезпечення, -
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області, оформлене протоколом ОП№15.00036809.0091843 від 26.09.2016 року;
- визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ НП у Львівській області №313 о/с від 25.10.2016 року про звільнення ОСОБА_1, (паспорт НОМЕР_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1), зі служби у Національній поліції згідно з п. 5 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію»;
- поновити ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1), на службі в Національній поліції на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області у званні старшого сержанта поліції з 25 жовтня 2016 року;
- стягнути з ГУ Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) суму середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.10.2016 року до дати винесення судового рішення;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) на службі та стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.
Сторони у судове засідання не прибули.
При розгляді клопотання суд керувався наступним.
Згідно частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).
Водночас ч. 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого права та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був ознайомлений із рішенням атестаційної комісії від 26.09.2016 року - 10.10.2016 року, про що свідчить його особистий підпис в атестаційному листі.
В подальшому, наказом ГУНП у Львівській області від 25.10.2016 року №303 о/с позивач звільнений із займаної посади зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про національну поліцію". Даний наказ прийнятий відповідачем на виконання рішення атестаційної комісії № 20 від 26.09.2016р., а тому обсяг порушених прав позивача у зв'язку з його звільненням збільшився, і фактично ставити питання оцінки законності наказу про звільнення та оцінки підстав звільнення - рішення атестаційної комісії, для позивача було раціональним саме в межах одного позову.
В контексті вказаного слід зазначити, що поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.
Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.
Так, частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Суд зазначає, що відповідно до статті 47 і 48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посади чи звільнення з посади в ГУ НП у Львівській області здійснюється наказами керівника цього органу, а вказане вище рішення атестаційної комісії щодо позивача виконано наказом т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області від 25.10.2016 р., то суд визнає, що строк звернення до суду позивачем без поважних причин не пропущено.
Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду належить задовольнити, визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.
Керуючись ст.ст. 99, 100, 158-160, 165, 167 КАС України, суд -
1. Клопотання представника позивача - задовольнити.
2. Визнати поважними причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1.
Ухвала з питань пропущеного строку звернення до суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду за результатами розгляду справи.

Суддя Грень Н.М.