Справа № 755/15398/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя доповідач Шурко О.І.
У Х В А Л А

16 січня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Шурко О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу/

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України.

Відповідно до ч.2 п. 3, 6 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції та перелік матеріалів, які додаються.

Так, зі змісту апеляційної скарги неможливо встановити вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Частиною 6 ст. 187 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апелянтом не вказано перелік матеріалів, які додаються до апеляційної скарги.

Також, приписами ч. 3 ст. 187 КАС України визначено, що в апеляційній скарзі зазначається, чи бажає особа взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, чи просить суд розглянути справу за її відсутності.

Зі змісту апеляційної інстанції вбачається, що апелянтом даної вимоги ч. 3 ст. 187 КАС України виконано не було.

Крім того, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 03.09.2015 року № 670-VIII (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання останнього вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання немайнового позову до суду становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Однак, всупереч вимог КАС України, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору у встановленому Законом розмірі.

Так, апелянтом подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що Управління є бюджетною установою, фінансується з Державного бюджету України, яким на 2015 рік не передбачено коштів на сплату судового збору.

Разом з тим, посилаючись на те, що у кошторисі ПФ України на 2015 рік не було передбачено коштів на сплату судового збору, відповідач не врахував, що, по-перше, апеляційна скаргу подається у грудні 2016 року, тобто у межах 2016 бюджетного року, по-друге, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що посилання щодо відсутності коштів не підтверджено жодними належними доказами.

Згідно ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи, що апелянтом не виконано вимоги ст. 187 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строк для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом зазначення : вимог особи, яка подає апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції; переліку матеріалів, які додаються до апеляційної скарги; чи бажає особа взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, чи просить суд розглянути справу за її відсутності та надання документу про сплату судового збору або обґрунтованого клопотання про зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановленні статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шурко О.І.