Справа № 596/2237/16-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р. Справа № 876/10040/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Каралюса В.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа: головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач державне підприємство «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України звернувся до суду з адміністративним позовом до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третьої особи - головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області, в якому просив скасувати рішення № 293 від 18 серпня 2016 року п'ятої сесії сьомого скликання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 01422 га для обслуговування частини виробничого приміщення, що знаходиться в м. Хоросткові по вул. Музейна, 4а/2, на умовах оренди терміном на 49 років за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, не наданих у власність або постійне користування, в межах населеного пункту.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року відмовлено державному підприємству «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа: головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням та грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим таку просить скасувати і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що звертаючись із позовом до суду позивач заявив вимогу про скасування рішення № 293 від 18 серпня 2016 року п'ятої сесії сьомого скликання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 01422 га для обслуговування частини виробничого приміщення, що знаходиться в м. Хоросткові по вул. Музейна, 4а/2, на умовах оренди терміном на 49 років за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, не наданих у власність або постійне користування, в межах населеного пункту, яке не вичерпало свою дію у зв'язку з його нереалізацією, воно не виникло й на підставі нього у ОСОБА_1 не виникло цивільне право на землю в контексті ст. 125 Земельного кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, покликаючись на норми ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 2 ст. 17 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, виходив з того, що зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить скасувати рішення № 293 від 18 серпня 2016 року п'ятої сесії сьомого скликання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 01422 га для обслуговування частини виробничого приміщення, що знаходиться в м. Хоросткові по вул. Музейна, 4а/2, на умовах оренди терміном на 49 років за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, не наданих у власність або постійне користування, в межах населеного пункту. Ураховуючи положення ст.. 1 ЦПК України та ст. 2 КАС України, в даному випадку має місце індивідуальний спір, а не публічно-правовий і тому подана позивачами позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. В даному випадку фактично виник цивільно-правовий спір та справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Проте колегія суддів вважає, що висновки про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Для вирішення питання за правилами якого судочинства слід розглядати певний спір, і чи володіє він ознаками справи адміністративної юрисдикції, яка повинна розглядатися за правилами передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України, слід виходити із суб'єктного складу та предмету заявленого позову.

Вимога адміністративного позову в частині визнання нечинними рішень суб'єктів владних повноважень ґрунтується на публічно - правових відносинах, які виникають у зв'язку із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій на основі законодавства.

Так, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч. 3 ст.140, ч. 1 ст.144 Конституції України). Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч.1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Конституції України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Перелік таких питань визначено у Конституції України та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно Рішення Конституційного суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року системний аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ч.1 ст.10, ст.ст.16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. За Конституцією і законами України публічно-правові спори в Україні розглядають і вирішують Конституційний Суд України, суди загальної юрисдикції в порядку кримінального та адміністративного судочинства (ст.ст. 13,15 Закону України «Про Конституційний Суд України», ст. 17 КАС України). Конституційний Суд України прийшов до висновку, що вирішення спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч.2 ст.4, ч.3 ст.17 КАС України).

Аналізуючи зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем згідно положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 104 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, колегія суддів переконана, що судом першої інстанції, при вирішенні питання щодо належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів, допущено хибне трактування положень Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 2, п. 1, 7 ч. 1 ст. 3, ст. 17, 104 КАС України, що в свою чергу призвело до невірного висновку про цивільно-правовий характер спірних правовідносин, а відтак неможливості розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів вважає, що в даному випадку мова йде про оскарження позивачем рішення органу місцевого самоврядування, що випливає з наданих йому владних управлінських функцій, а не про спір пов'язаний із захистом права власності або користування, а тому його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала про закриття провадження підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 41, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 596/2237/16-а - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Н.В. Бруновська

суддя Р.М. Шавель

повний текст ухвали виготовлений 17.01.2017