Справа № 807/1931/16
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1931/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешеня О.М., розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 12548,92 грн.

13.12.2016 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник позивача в даній заяві підтримав вимоги викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, заперечення на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Тячівською районною державною адміністрацією Закарпатської області 13.07.2009 року було зареєстровано відповідача, як фізичну особу-підприємця, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 6) та узято на обік, як платника податків (а.с. 9).

За відповідачем рахується непогашена заборгованість в розмірі 12548,92 грн. Дана заборгованість виникла на підставі наступного.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та (або) грошового зобов'язання та (або) пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та (або) пені вважається узгодженою.

Згідно до п. 177.5 с. 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Відповідно до пп. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Зокрема, 05.02.2015 року відповідачем було подано до позивача податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік із заповненням додатку 5 (розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності) та рядку 8 (розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітнім році) вказано суму 431,25 грн. (а.с. 24-26).

Однак, в порушення вище вказаних норм ПК України відповідачем не було сплачено самостійно визначених сум квартальних авансових платежів.

Так, станом на 18.11.2016 року заборгованість відповідача по авансових платежах з податку на доходи фізичних осіб становить 862,50 грн. по строку сплати: 14.08.2015 року -431,25 грн. та 14.11.2015 року - 431,25 грн.

У відповідності до п. 223.2 ст. 223 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Відтак, у зв'язку з неподанням відповідачем у встановлені строки декларації акцизного податку, у відповідності до вимог п. 120.1 ст. 120 ПК України, відповідачем було застосовано: штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 7140,00 грн. згідно до податкового повідомлення-рішення від 07.10.2015 року № за період лютий-серпень 2015 року (а.с. 12), заборгованість згідно даного податкового повідомлення-рішення становить - 4340,00 грн.; штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 5100,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 29.03.2016 року № за період вересень 2015р. по січень 2016 року (а.с. 15); штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1020,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 р. № за період - січень 2015 року (а.с. 19).

Разом з тим, відповідачем було подано до позивача декларацію акцизного податку із розрахунком сум акцизного податку, що підлягає сплаті до бюджету, а саме: від 14.03.2016 року за лютий 2016 року та нараховано до сплати податкове зобов'язання в сумі 198,00 грн. (а.с. 27-28), яку не було сплачено відповідачем в повному обсязі; від 15.04.2016 року за березень 2016 року та нараховано до сплати податкового зобов'язання в сумі 580,00 грн. (а.с. 29-30), яку не було сплачено відповідачем в повному обсязі; від 20.07.2016 року за червень 2016 року та нараховано до сплати податкового зобов'язання в сумі 87,00 грн. (а.с. 31-32), яку не було сплачено відповідачем в повному обсязі.

Згідно до п.223.1 ст.223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

У відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Так, відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу відповідачем була нарахована пеня в сумі 361,42 грн.

У відповідності до пп. 59.1 статті 59 ПК України відповідачеві було вручено податкову вимогу від 02.08.2013 року №622-19 (а.с. 23) на суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями.

Таким чином, виходячи з наведеного вище, за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 12548,92 грн., відповідно до картки особового рахунку платника (а.с. 10).

Згідно пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до п.п. 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Станом на час розгляду адміністративної справи борг відповідачем не сплачений.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 90563, податковий номер НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 12548,92 (дванадцять тисяч п'ятсот сорок вісім гривень дев'яносто дві копійки) грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Шешеня