Справа № 804/3368/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 р. Справа № 804/3368/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 01.03.2016 року № НОМЕР_1;
- стягнути з Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «АТБ-Інвест» судовий збір у розмірі 3 598,24 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що посадовими особами відповідача було проведено службову перевірку позивача, за наслідками якої складено акт про проведення службової перевірки № 1 від 01.03.2016 року. На підставі акту службвої перевірки податковим органом складено акт від 01.03.2016 року № 418/12-04/30691543 про доповнення до акту перевірки від 28.11.2014 року № 4588/15-04/30691543 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування орендної плати за період з 01.11.2011 року до 01.11.2014 року та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно було прийнято всупереч нормам діючого законодавства. Крім того, позивач зазначає, що висновки, зазначені у акті не ґрунтуються на вимогах закону.
Представники сторін у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача надав письмові заперечення у яких проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що висновки проведеної службової перевірки відповідають фактичним обставинам справи, акт перевірки складений правомірно, згідно із діючим законодавством, висновки за результатами акту перевірки є цілком обґрунтованими, тому винесене податкове повідомлення-рішення є такими, що відповідає вимогам діючого законодавства, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання не зявились, ухвалою суду від 19.10.2016 р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «АТБ-Інвест» з питань правильності нарахування, сплати орендної плати за землю та ненадання податкової звітності за період з 01.10.2011 року по 31.08.2014 року.
За результатами перевірки складено акт №2889/2202/30691543 від 21.10.2014 року, відповідно до висновків акту встановлені наступні порушення:
- заниження орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території Кіровського району за період з 01.10.2011 року по 31.08.2014 року на загальну суму 421 792,00 грн.
Не погодившись с висновками акту, позивач подав заперечення на акт, які були частково задоволені та податковим органом частково зменшено суму донарахувань з 421 792,00 грн. до 401 951,00 грн.
Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про результати розгляду первинної скарги від 27.02.2015 року №1720/10/04-36-10-07-09 скарга підприємства на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 14.11.2014 року № задоволена частково податкове повідомлення-рішення скасовано в частині збільшення грошового зобов'язання в загальній сумі 441 905,31 грн. (в т.ч. 353 524,25 грн. - основний платіж, 88 381,06 грн. штрафна санкція), в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 31.03.2015 №6646/6/99-99-10-01-02-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 14.11.2014 № з урахуванням рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.02.2015 №1720/10/04-36-10-07-09, прийнятого за розглядом скарги, а скаргу без задоволення.

При визначені нової суми грошового зобов'язання Головне управління ДФС у Дніпропетровській області виходило з наступного:

Відповідно до податкової звітності за період з 01.10.2011 року по 31.08.2014 року ТОВ «АТБ-інвест» задекларовано орендну плату за землю в розмірі 41 263,55 грн.

Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розрахункова сума орендної плати згідно з нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки за період з 01.01.2011 року по 31.08.2014 року повинна складати 89 690,01 грн., у тому числі: 53 085,21 грн. за жовтень - грудень 2011 року, 13 726,8 грн. за 2012 рік, 13 726,8 грн. за 2013 рік, 9 151,2 грн. за період з 01.01.2014 по 31.08.2014 року. Тобто загальна сума заниження орендної плати за землю за період з 01.10.2011 року по 31.08.2014 року складає 48 426,46 грн. (89 690,01 грн. 41 263,55 грн.), штрафна санкція 12 106,62 грн. (48 426,46 грн. х 25%).

03.04.2015 року податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення № з урахуванням результатів адміністративного оскарження, в якому визначено грошове зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб в сумі в сумі 60 533,08 грн. (в т.ч. основний платіж 48 426,46 грн., штрафна санкція 12 106,62 грн.).

Також, судом встановлено, що на підставі наказу від 28.11.2014 року № 1202, виданого Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, головним державним ревізор-інспектором відділу планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту ОСОБА_2 та головним державним ревізор-інспектором сектору місцевих податків і зборів, плати за землю управління оподаткування та контролю окремих обєктів і операцій ОСОБА_3 згідно п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «АТБ-Інвест» з питань правильності нарахування орендної плати за земельні ділянки розташовані на території Самарського району за період з 01.11.2011 року до 01.11.2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 28.11.2014 року № 4588/04/30691543 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування орендної плати за період з 01.11.2011 року до 01.11.2014 року.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки платнику податків винесено податкове повідомлення-рішення від 17.12.2014 року № НОМЕР_2, яким платнику податків визначено грошове зобовязання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у сумі 1 199 414,60 грн.

Крім того, судом встановлено, що Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено наказ від 01.03.2016 року № 296 «Про проведення службової перевірки».

На підставі вищезазначеного наказу була проведена перевірка, за результатами якої складено акт від 01.03.2016 року № 1 «Про проведення службової перевірки», яким встановлено, що при винесенні податкового повідомлення-рішення від 17.12.2014 року № 0019291, в якому сума штрафної санкції становила 239 882,92 грн., не було враховане узгоджене податкове повідомлення-рішення від 14.11.2014 року № НОМЕР_3.

Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області складено акт від 01.03.2016 року № 418/12-04/30691543 «Про доповнення до акту перевірки від 28.11.2014 року № 4588/15-04/30691543 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування орендної плати за період з 01.11.2011 року до 01.11.2014 року.

На підставі вказаного акту 01.03.2016 року Лівобережною обєднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області складено податкове повідомлення-рішення від 01.03.2016 року № НОМЕР_1, яким платнику податків донараховано 25% штрафної санкції на суму 239 882,92 грн., яке є предметом розгляду у даній справі.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25% суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобовязання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50% суми нарахованого податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З аналізу викладеного, суд частково погоджується з доводами позивача про неправомірне нарахування штрафних санкцій поза межами строку (1095 днів), передбаченого чинним законодавством.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

З аналізу викладеного вбачається, що Лівобережна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області може донарахувати платнику невраховані 25% штрафної санкції лише з 01.03.2013 року по 01.11.2014 року. У звязку з чим за період з 01.03.2013 року по 31.12.2013 року донараховане грошове зобовязання з орендної плати за землю складає: 319 843,89 грн. (сума донарахованого грошового зобовязання за 2013 рік / 12 місяців) * 9 місяців, та дорівнює 239 882,91 грн., а сума штрафної санкції складає (239 882,91 / 100%) * 25% та дорівнює 59 970,73 грн. За період з 01.01.2014 року по 01.11.2014 року донараховане грошове зобовязання з орендної плати за землю складає 266 536,58 грн., сума штрафної санкції становить 66 634,15 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягає донарахуванню грошове зобовязання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 126 604,88 грн., з врахуванням вимог п. 102.1 ст. 102 ПК України, за період з 01.03.2013 року по 01.11.2014 року, а не 239 882,92 грн., як це було здійснено податковим органом у податковому повідомленні-рішенні від 01.03.2016 року № НОМЕР_1.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем правомірність прийнятого рішення у повному обсязі не доведено.

Отже, суд не може вважати, що рішення відповідача є такими, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «АТБ-Інвест» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, документально підтверджений позивачем судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення від 01 червня 2016 року № 2959 в сумі 3 598,24 грн., підлягає стягненню на користь позивача у сумі 1 799,12 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 01.03.2016 року № НОМЕР_1 в частині донарахування 113 278,04 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог у сумі 1 799,12 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1