Справа № П/811/1612/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року Справа №П/811/1612/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю:

секретаря судового засідання - Гловацької М.О.,

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Кац-Філімончук І.В.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- № від 11.10.2016 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 10 000,00 грн.;

- № від 11.10.2016 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 37 057,75 грн.;

- № від 11.10.2016 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що перевірку проведено з порушенням встановленого порядку, оскільки копія наказу на проведення фактичної перевірки не вручалася, а також без належних підстав.

Представник позивача зазначає, що перевіряючі не надали продавцеві можливості застосувати реєстратор розрахункових операцій на суму покупки шляхом його вимкнення, мотивуючи це тим, що продавець вже прийняла гроші і видала здачу, а тому і проведення розрахункової операції завершено. Представник позивача наголошує на тому, що законодавством не встановлено черговості проведення операцій щодо приймання готівки, видачі решти та проведення операції через РРО, а одночасне здійснення цих трьох операцій фактично неможливе.

Представник позивача зауважує, що порядок та обов'язки щодо застосування РРО визначені в п.4 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 р. №547, при цьому зазначені обов'язки не передбачають щоденного проведення записів в розділі 2 КОРО, а передбачають лише у кінці робочого дня (зміни) друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій. На думку представника позивача, під оприбуткуванням готівки у випадку застосування РРО слід розуміти здійснення обліку готівки в певній сумі її фактичного надходження в касовій книзі на підставі фіскальних звітних чеків, тобто Z-звітів). Натомість порушень щодо роздрукування та зберігання (підклеювання) фіскальних звітних чеків РРО в книзі ОРО перевіркою не встановлено.

Також представник позивача вказує, що продаж цигарок «LM Loft №6» здійснювався за встановленою ціною 18,90 грн., а висновок щодо перевищення є цілком надуманим. Представник позивача припускає, що такого висновку відповідач дійшов у зв'язку з невідповідністю на 0,1 грн. решти, виданої продавцем за результатами контрольної розрахункової операції, а відповідач довільно зарахував цю невідповідність в рахунок перевищення максимальної ціни на реалізовані тютюнові вироби і використав як підставу для застосування штрафної санкції.

Окрім того, представник позивача стверджує, що Указ Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 12 червня 1995 р. №436» від 07.09.2001 р. №802/2001, яким встановлено фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, тобто визначено склад правопорушення, яке за своєю правовою природою є адміністративним правопорушенням та відповідальність за нього, прийнятий поза межами строку, встановленого п.4 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, а тому і застосування штрафної санкції відповідно до нього є протиправним.

Представником відповідача подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем в межах наданих йому повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 12.01.2017 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 17.01.2017 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі направлень №615, №616, №617, №618 від 28.09.2016 р. (а.с.41-42) відповідно до наказу №394 від 28.09.2016 р. (а.с.40) проведено фактичну перевірку кафе «Наталі», розташованого за адресою: Онуфріївський район, с. Камбурліївка, вул. Леніна, 26, що належить ФОП ОСОБА_1. За результатами перевірки складено акт №121/11/11/РРО/НОМЕР_1 від 29.09.2016 р., висновками якого, зокрема, є порушення, на думку Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області:

- п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: непроведення розрахункових операцій та невидача розрахункового документу встановленого зразка (касового чека), що засвідчує факт купівлі товару на суму 34,00 грн.;

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, а саме: неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень в розмірі 7 411,55 грн. у Книзі обліку розрахункових операцій, оскільки у КОРО відсутні записи (неоприбутковано готівку за реалізований товар з 10.09.2016 р. по 28.09.2016 р.) у розділі 2 «Облік руху готівки»;

- ст.111 та ч.13 ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. №481/95-ВР, а саме: роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін, встановлених виробниками, та збільшеними на суму акцизного податку, оскільки реалізовано 1 пачку сигарет «LM Loft №6» за ціною 19,00 грн., при цьому максимальна роздрібна ціна встановлена виробником та зазначена на пачці повинна становити 18,90 грн. (а.с.9-10, 43-44).

На підставі акта перевірки Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 11.10.2016 р., яким відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1,00 грн. (а.с.13);

- № від 11.10.2016 р., яким відповідно до абз.3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. №436/95 до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 37 057,75 грн. (7 411,55 грн. х 5) (а.с.12);

- № від 11.10.2016 р., яким відповідно до абз.14 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 10 000,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

З огляду на зміст п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених у зазначеній нормі.

Зі змісту наказу Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 28.09.2016 р. №394 «Про проведення фактичної перевірки» (а.с.40) встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки позивача став пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України. При цьому наказом визначено, що перевірка здійснюється з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Так, відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, фактична перевірка здійснюється у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З огляду на пп.191.1.14, 191.1.16-191.1.20 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції, зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; організовують роботу, пов'язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Таким чином, підставою для проведення перевірки позивача стало виконання функцій покладених на контролюючий орган в сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а тому посилання сторони позивача на відсутність підстав для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Відповідно до п.80.5 ст.80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Як визначено пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Судом встановлено, що до початку проведення фактичної перевірки перевіряючими пред'явлено продавцю кафе «Наталі» ОСОБА_4 службові посвідчення, направлення на проведення перевірки та вручено копію наказу від 28.09.2016 р. №394 про проведення фактичної перевірки, що підтверджується відповідними розписками (а.с.41-42).

Зазначені обставини підтверджені також показами свідків ОСОБА_4 (продавця) та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (перевіряючих).

Більш того, суд зауважує, що в силу абз.5 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Натомість, як встановлено судом, посадові особи ГУ ДФС у Кіровоградській області були допущені до проведення фактичної перевірки господарської одиниці.

Таким чином, дослідженими доказами спростовується твердження представника позивача про недотримання посадовими особами відповідача порядку проведення перевірки у зв'язку з неврученням копії наказу про проведення фактичної перевірки.

На підставі п.80.4 ст.80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Судом встановлено, що до початку проведення фактичної перевірки головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_8 проведено контрольну розрахункову операцію під час якої придбано 1 пачку сигарет «LM Loft №6», МАП ААПГ 689297 ТІЗФ 16/2, вироблених 02.07.2016 р. за ціною 19,00 грн. та 1 пляшку пива «Карлсберг» Світле, об'ємом 0,5 л., міцність 4,5% об., виробник ПАТ «Карлсберг» Україна за ціною 15,00 грн. на загальну суму 34,00 грн. про що складено акт проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 29.09.2016 р. (а.с.49).

Під час проведення контрольної розрахункової операції реєстратор розрахункових операцій не використовувався, розрахунковий документ не видавався (а.с.49).

Зазначені обставини підтверджені свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_4 Водночас ОСОБА_4 зазначила, що чек вона не видала, оскільки розгубилася.

Окрім того, під час перевірки бухгалтером позивача - ОСОБА_9 надано письмові пояснення у яких вона зазначила, що покупка не проведена через касовий апарат у зв'язку з неуважністю продавця (а.с.46).

Відповідно до п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

З огляду на абз.4 ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

Із аналізу зазначених норм встановлено, що розрахункова операція, зокрема, приймання готівкових коштів від покупця повинна проводитися через реєстратори розрахункових операцій на повну суму покупки.

Таким чином, видача продавцем решти має здійснюватися разом з видачею розрахункового документу після проведення господарської операції через РРО.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - застосовуються фінансові санкції у таких розмірі 1 гривня.

Оскільки підчас розгляду справи знайшов підтвердження факт порушення позивачем п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: непроведення розрахункових операцій та невидача розрахункового документу встановленого зразка (касового чека), відповідачем правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 1,00 грн., тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.10.2016 р. задоволенню не підлягає.

З огляду на акт проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 29.09.2016 р. встановлено, що продавцем ОСОБА_4 здійснено реалізацію 1 пачки сигарет «LM Loft №6» за ціною 19,00 грн. та 1 пляшки пива «Карлсберг» Світле за ціною 15,00 грн. на загальну суму 34,00 грн. Так, продавцем отримано 100 грн. та видано решту - 66,00 грн. (а.с.49).

В зазначеному акті відображено, що продавець ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від підпису відмовилися.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що повідомляла покупцю вартість сигарет - 18,90 грн., однак в касі не було 10 копійок, щоб видати решту. Проте такі покази категорично заперечені свідком ОСОБА_8, який повідомив, що про відсутність решти продавець йому не говорила. Також ОСОБА_8 показав, що цінник із вартістю товару був лише на пиві, цінника на сигаретах не було, на прилавку вони були відсутні, а розрахунковий документ йому не видавався, тому вартість товару до акту він заносив зі слів продавця.

Про відсутність цінника на сигаретах повідомили також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Оцінюючи покази свідків суд враховує, що під час перевірки ні продавцем, ні позивачем, ні бухгалтером нічого не зазначалося про відсутність 10 копійок для видачі решти, письмові пояснення щодо цього відсутні. Також відсутні зауваження щодо змісту акта проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 29.09.2016 р. в якому відображена ціна придбаного товару.

У судовому засіданні представник позивача наголошував, що вартість сигарет «LM Loft №6» становила саме 18,90 грн., що відображено в контрольній стрічці за 29.09.2016 р. під час їх реалізації іншим покупцям.

Суд зазначає, що реалізація іншим покупцям сигарет «LM Loft №6» за ціною 18,90 грн. не спростовує факту продажу таких сигарети під час контрольної закупки за ціною 19,00 грн., тобто вище від максимальних роздрібних цін, встановлених виробниками, та збільшеними на суму акцизного податку.

Відповідно до ч.1 ст.111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. №481/95-ВР встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Згідно з ч.13 ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках.

На підставі абз.14 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Враховуючи обставини встановлені під час розгляду справи суд дійшов висновку, що позивачем допущено порушення позивачем вимог ст.111 та ч.13 ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.10.2016 р. задоволенню не підлягають.

Окрім того, перевіркою встановлено неоприбуткування позивачем готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень в розмірі 7 411,55 грн. у Книзі обліку розрахункових операцій.

Так, відповідно до Книги обліку розрахункових операцій №Р/6 встановлено, що на час проведення перевірки у розділі 2 «Облік руху готівки» відсутні записи за період з 10.09.2016 р. по 28.09.2016 р. на загальну суму 7 411,55 грн. (а.с.101-110).

Представник позивача наголошував на тому, що невнесення записів до розділу 2 Книги обліку розрахункових операцій за умови вклеювання фіскальних чеків не може розцінюватися як неоприбуткування готівки.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 р. (далі за текстом - Положення).

Згідно з пп.1.2 п.1 Положення оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки; книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Таким чином, у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій у день одержання готівкових коштів. При цьому невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 26.02.2013 р. у справі №21-35а13.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт несвоєчасного оприбуткування ФОП ОСОБА_1 готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходження в книгах обліку розрахункових операцій в загальному розмірі 7 411,55 грн., тобто порушення вимог п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, відповідальність за яке передбачена абз.3 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. №436/95.

Так, абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Представник вказував на протиправність застосованих штрафних санкцій, оскільки Указ Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 12 червня 1995 р. №436» від 07.09.2001 р. №802/2001, яким встановлено фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, тобто визначено склад правопорушення, яке за своєю правовою природою є адміністративним правопорушенням та відповідальність за нього, прийнятий поза межами строку. встановленого п.4 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України.

Відповідно до п.111.2 ст.111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Відповідно до ч.3 ст.106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

Згідно з п.1 Перехідних положень Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. №436/95 виданий в силу ч.2 ст.25 Конституційного Договору №1к/95-ВР, відповідно до якої Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Зазначений Указ прийнято з метою подальшого вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами. За своєю правовою природою такий Указ є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює відповідальність за порушення норм з регулювання обігу готівки.

Зважаючи на положення Конституції України Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» є обов'язковим для виконання. При цьому відсутні будь-які правові підстави вважати вказаний Указ таким, що не підлягає застосуванню. Більш того, його дія не припинена внаслідок прийняття Податкового кодексу України.

Водночас суд наголошує на тому, що Указ Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 12 червня 1995 р. №436» від 07.09.2001 р. №802/2001 не встановлював штрафну санкцію за неоприбуткування у касах готівки, а лише вносив зміни в частині формулювання правопорушення.

Беручи до уваги, що застосування штрафних (фінансових) санкцій за неоприбуткування (несвоєчасне оприбуткування) готівки не визначено на законодавчому рівні, а передбачено саме Указом Президента України, який є обов'язковим для виконання, то за умови встановлення контролюючим органом факту порушення вимог п.2.6 Положення, суб'єкт господарювання підлягає притягненню до відповідальності на підставі Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.10.2016 р. не підлягає задоволенню.

З огляду на зміст ст.94 КАС України судові витрати здійснені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі - 17 січня 2017 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт