Справа № 126/2198/16-а
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 126/2198/16-а

Провадження № 2-а/126/1/2017

"12" січня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

за участю представника відповідача Саковського Д.І.

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з 2008 року перебуває на обліку в Бершадському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. Пенсія по інвалідності 3 групи призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 2008 р., а з 2013 р. призначена пенсія по віку. З 3 квітня 2013 року він працює на посаді редактора районної газети «Бершадський край». При цьому, з 1 квітня 2015 року йому припинено виплату пенсії.

Дані дії відповідача вважає незаконними, оскільки згідно з абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-V1II (далі - Закон № 213) визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим із вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. щодо пенсійного забезпечення.

Отже, посада, на якій він працює, з 01.06.2015 р. не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу» (від 16.12.1993 № 3723-ХІІ), у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону №1058 підстави для невиплати мені пенсії відсутні - з 01.06.2015 р.

Постановою КМУ №377 від 15.03.1999 р. «Про реалізацію статей 14 і 16 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів визначено перелік посад журналістів державних і комунальних засобів масової інформації, які прирівнюються до посад керівних працівників, спеціалістів апарату відповідного органу державної влади та органу місцевого самоврядування.

Розмір посадового окладу головного редактора (редактора) державного або комунального друкованого засобу масової інформації та керівника державної теле - і радіомовної та телерадіомовної організації встановлюється на рівні посадового окладу заступника керівника відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який є засновником (співзасновником) друкованого засобу масової інформації чи теле- і радіомовної та телерадіомовної організації, п.1 Порядку оплати праці журналістів державних і комунальних засобів масової інформації, затвердженої Постановою КМУ №377 від 15.03.1999 р.

Вказане означає, що журналісти державних та комунальних засобів масової інформації прирівнюються до державних службовців лише в умовах і порядку оплати праці та нарахуванні пенсії, а не є державними службовцями (посадовими особами органів місцевого самоврядування) і на них не поширюється дія Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 р.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відновити з 01.06.2015 року виплату пенсії ОСОБА_2 та стягнути на його користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, про що надав письмові заперечення, де вказав, що позивач у серпні 2016 року звернувся до Бершадського об'єднаного управління ПФУ із заявою про роз'яснення причин припинення йому виплати пенсії 01 квітня 2015 року. Тобто він звертався із заявою про не поновлення виплати припиненої пенсії, а лише з листом із тексту якого слідує , що ОСОБА_2 просить роз'яснити законодавство в частині припинення виплат працюючим пенсіонерам. Таким чином на сьогоднішній день між управлінням і позивачем відсутній будь який публічно-правовий спір, а відтак і відсутні підстави для адміністративного позову.

Щодо причин припинення виплати пенсій позивачу повідомляємо суд наступне: з 01 квітня 2015 року позивачу було припинено виплату пенсії, оскільки встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам. Листом від 1 вересня 2016 року ОСОБА_2 повідомлено, що виплату пенсії припинено на підставі абз.3 ч. 1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки він займає посаду , яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Виплата пенсії була припинена з 01 квітня 2015 року, оскільки згідно зі статтею 27 Закону України «Про державну службу», яка набрала чинності з 01 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» , пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Окрім того, позивач не додержав строків пред'явлення адміністративного позову, оскільки про порушення своїх прав, тобто про припинення виплат з 01.04.2015 року він знав безпосередньо після їх припинення, а до суду звернувся тільки в серпні 2016 року. Тому просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що, передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що в даному випадку відповідач діяв не на підставі Конституції та законів України виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є працюючим пенсіонером з 2008 року та з 2013 року отримує пенсію за віком в Бершадському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України на підставі Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів». На час призначення йому пенсії за віком він працював і працює зараз редактором газети «Бершадський край». 23.09.1997 року був прийнятий Закон України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», яким пенсійне забезпечення журналістів прирівняне до державного службовця. Тому при призначенні пенсії позивачеві застосовані норми, методика та порядок нарахування пенсії як державному службовцю у відповідності до Закону України «Про державну службу», що узгоджується із ст.16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та Постановою КМУ від 15.03.1999 № 377 «Порядок оплати праці журналістів державних і комунальних засобів масової інформації», якою посадові оклади журналістів визначаються згідно з переліком посад журналістів державних і комунальних засобів масової інформації, які прирівнюються до посад керівних працівників, спеціалістів секретаріату відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державну службу» (далі Закон) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно ст.2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 (а.с.12), зокрема запису № 12 від 03.04.2013p. та рішення Бершадської районної ради Вінницької області від 02.04.2013 року (а.с.10), його призначено на посаду редактора районної газети «Бершадський край», присяги державного службовця він не приймав..

Також згідно розділу І Положення редакції районної газети «Бершадський край» (а.с.23-29) не вбачається, що газета є державним органом, а, навпаки, є юридичною особою, має самостійний баланс.

Як вбачається зі ст. 14 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», заробітна плата журналістів регулюється законодавством України з урахуванням специфічних рис та умов журналістської діяльності, визначених статтею 12 цього Закону. До заробітної плати журналіста включаються посадовий оклад, встановлені нормативними актами надбавки, доплати, авторський гонорар, премії. Журналісти державних та комунальних засобів масової інформації отримують надбавки, користуються пільгами, передбаченими для державних службовців відповідних категорій посад.

Відповідно до ст. 16 вищезазначеного Закону, пенсійне забезпечення працівників засобів масової інформації здійснюється відповідно до принципів та норм, встановлених пенсійним законодавством України. При нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю.

Аналізуючи законодавство, що регулює оплату праці та пенсійне забезпечення працівників засобів масової інформації (журналістів), суд приходить до висновку, що на позивача не розповсюджується дія ст. 37 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки позивач не є державним службовцем, а пенсія йому призначена у відповідності до ст. 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», а не «Про державну службу» із застосуванням норм, методики та порядку нарахування пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу».

На думку суду, словосполучення "прирівнюються до посад керівних працівників, спеціалістів секретаріату відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування" не означає, що керівники чи працівники органу масової інформації є державними службовцями, а означає, що їх заробітна плата та пенсія не може бути нижчою за вказаних посадових осіб державної служби чи органу місцевого самоврядування, тому пенсія і призначається у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Так, станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення йому пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі -Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Пpo прокуратуру", "Прo судоустрій і статус суддів", "Пpo статус народного депутата України", "Пpo Кабінет Міністрів України", "Пpo судову експертизу", "Пpo Національний банк України", "Пpo службу в органах місцевого самоврядування", "Пpo дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не був прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому, суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Стосовно дотримання позивачем строків звернення до суду, то суд виходить із наступного.

Позивач ОСОБА_2 про підстави невиплати йому пенсії у визначеному розмірі дізнався тільки у серпні 2016 року при зверненні до відповідача за роз'ясненням, тому причину пропуску ним строку звернення до суду суд вважає поважною. Окрім того, ч.2 ст.46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що нараховані суми пенсії, але не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Щодо посилань відповідача в запереченнях на позовну заяву на рішення Конституційного Суду України та рішення Європейського суду з прав людини в подібних випадках, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони України та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Правова визначеність є однією з умов ефективної дії верховенства права, а забезпечення реалізації вимог принципу правової визначеності є запорукою ефективної реалізації та захисту прав людини. Це принцип означає вимогу чіткості підстав, цілей та змісту нормативних приписів, які адресовані безпосередньо громадянам, щоб вони мали можливість упевнено передбачати правові наслідки своєї поведінки. Принцип законних очікувань є наслідком принципу правової визначеності. Він спрямований на те, щоб у випадках, коли фізична особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

У рішеннях від 11.03.2010 року № 8-рп/2010, від 29.06.2010 року № 17-рп/2010 Конституційний суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, правова визначеність є універсальним правовим началом, дія якого поширюється на такі важливі сфери правовідносин між державою і особою, як реалізація та забезпечення прав і свобод людини і громадянина, що сприяє стабільності, підтриманню громадського миру, безпеки і злагоди в державі.

Принцип правової визначеності визнається також одним із загальних принципів європейського права.

Тому суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Керуючись Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про державну службу», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. ст. 2, 6, 8, 10, п. 4 ч. 1 ст. 18, 158, 159, 161, 163, 183-2, ч. 2 ст. 186, 254 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії у встановленому розмірі з 1 червня 2015 року.

Зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України відновити з 01.06.2015 року виплату пенсії призначеної ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 551, 20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р. В. Хмель