Справа № 200/16767/16-а(2а/200/654/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2017 рокусправа № 200/16767/16-а(2а/200/654/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

за участю прокурора Барчук А.Б., представника відповідача Коробова І.О., представника третьої особи Ясира С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційні скарги Прокуратури Дніпропетровської області, Дніпропетровської міської ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року по справі № 200/16767/16-а за позовом Первинної профспілкової організації обласного житлово-комунального підприємства «Південне» до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м.Дніпропетровська, Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Південне» Дніпропетровської міської ради, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року Первинна профспілкова організація обласного житлово-комунального підприємства «Південне» звернулась із позовом до суду, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 р. №16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради» (зі змінами та доповненнями внесеними рішеннями міської ради від 15.06.2011 р. №30/12; від 30.11.2011р. №53/17; від 28.12.2011р. №28/19; від 25.01.2012р. №24/20; від 29.02.2012р. №19/21; від 30.05.2012р. №23/24; від 30.05.2012р. №35/24; від 25.07.2012р. №21/26; від 14.11.2012р. №39/28; від 14.11.2012р. №53/28; від 25.12.2013р. №39/45).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, Прокуратура Дніпропетровської області подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначено, що відповідач, шляхом винесення рішення №16/9 від 02.03.2011 року, фактично реалізував повноваження власника комунального майна, що свідчить про правомірність винесення вказаного рішення. Крім того, оскаржуване рішення не містить жодних положень з приводу здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також апелянт зазначає, що позивачем не наведено доказів порушення його прав оскаржуваним рішенням. До того ж апелянт посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач, вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, також подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Прокурор та представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційних скарг та просили скасувати постанову суду.

Представник третьої особи просив апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційних скарг, вважає, що останні необхідно задовольнити частково, а постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2011 року Дніпропетровською міською радою було прийнято рішення №16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради».

Відповідно до п. 1 даного рішення Дніпропетровська міська рада вирішила провести реорганізацію комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, шляхом передачі з їх балансу певного нерухомого майна на баланс інших підприємств.

Так, пунктами 1.1 та 1.2 вказаного рішення визначено, що на баланс комунальним житлово-експлуатаційним підприємствам, підпорядкованим департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради передано жилі будинки (додатки 1-7), за винятком нежилих приміщень в жилих будинках, призначених для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, які не входять до житлового фонду та передаються на баланс Комунальному підприємству «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради (додаток 8). При цьому не підлягають передачі на баланс Комунальному підприємству «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та таке інше) в жилих будинках. На баланс Комунальному підприємству «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради передаються окремо розташовані нежитлові будівлі і споруди, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (додаток 9).

Дії, які необхідно вчинити для виконання прийнятого рішення визначені пунктами 2-7 цього рішення. Також, пунктом 8 даного рішення визначено осіб, на яких покладено контроль за виконанням цього рішення.

В подальшому Дніпропетровською міською радою приймалися зміни та доповнення до оскаржуваного рішення: від 15.06.2011 р. №30/12; від 30.11.2011р. №53/17; від 28.12.2011р. №28/19; від 25.01.2012р. №24/20; від 29.02.2012р. №19/21; від 30.05.2012р. №23/24; від 30.05.2012р. №35/24; від 25.07.2012р. №21/26; від 14.11.2012р. №39/28; від 14.11.2012р. №53/28; від 25.12.2013р. №39/45.

Так, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2012 року по справі № 34/5005/4591/2012 Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Південне" Дніпропетровської міської ради визнано банкрутом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2012 року по справі № 34/5005/4591/2012 затверджено реєстр вимог кредиторів Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради, зокрема, Профспілковий комітет КЖЕП «Південне», м. Дніпропетровськ: 4 черга на суму 304007,22 грн.

Вважаючи рішення №16/9 протиправним та таким, що порушує його права, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення міської ради від 02.03.2011 року №16/9 є протиправним, оскільки при передачі з балансу на баланс об'єктів нерухомого майна останні перебували під арештом державної виконавчої служби та у податковій заставі. Також суд зазначив, що фактично оскаржуваним рішенням було вирішено питання щодо проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств шляхом передачі майна з балансу одних комунальних підприємств на баланс інших комунальних підприємств, тобто не у спосіб передбачений законодавством, що є порушенням статей 104, 105, 106, 107, 108 Цивільного кодексу України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції вважає хибним з наступних міркувань.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом, позивач обґрунтував порушення своїх прав рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 в аспекті того, що він визнаний кредитором у справі про банкрутство КЖЕП «Південне», а тому за рахунок нерухомого майна, яке на підставі оспореного рішення вибуло із володіння останнього і не увійшло до його ліквідаційної маси, могли би бути задоволені вимоги кредитора. Тобто спір стосується права позивача задовольнити свої вимоги кредитора за рахунок майна, яке за спірним рішенням вибуло із володіння боржника.

Щодо підстав звернення до суду з даним позовом, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір у справі, що розглядається, стосується визнання незаконним та скасування рішення Міської ради про передачу комунального майна, що належить територіальній громаді м. Дніпра, зі сфери управління одних комунальних житлово-експлуатаційних підприємств до сфери управління інших (новоутворених) комунальних підприємств. При цьому при прийнятті спірного рішення відповідач діяв як уповноважена особа на розпорядження майном в межах наявної компетенції, а не як суб'єкт владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій в розумінні ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу майна з балансу на баланс між комунальними підприємствами (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірного майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові суду від 14 червня 2016 року по справі № 816/814/15-а.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанцій були відсутні підстави відкривати провадження та вирішувати спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, як прийнята з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року по справі № 200/16767/16-а - скасувати.

Провадження у справі № 200/16767/16-а за позовом Первинної профспілкової організації обласного житлово-комунального підприємства «Південне» до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м.Дніпропетровська, Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Південне» Дніпропетровської міської ради, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 16 січня 2017 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко