Справа № 464/8966/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8966/16-а
пр.№ 2-а/464/95/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Бондар Н.С.,

з участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Черевика Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить зобов'язати УПФУ в Галицькому районі провести перерахунок її пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з дня отримання довідки про підтвердження цих видів оплати праці, тобто з 03.03.2016 року, а також вказати УПФУ в Галицькому районі надалі здійснювати нарахування пенсії з урахуванням вищезазначених виплат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 17.08.2011 року їй призначена пенсія за віком як посадовій особі органів місцевого самоврядування. Проте, під час призначення пенсії не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 11.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Галицькому районі із заявою про проведення перерахунку пенсії з доданням довідки, в якій зазначені вищезазначені виплати. 24.11.2016 року ОСОБА_1 отримала відповідь, в якій у перерахунку пенсії було відмовлено. Такі дії ОСОБА_1 вважає незаконними.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що нарахування та виплата пенсії позивачці здійснюється з дотриманням вимог законодавства. Представник відповідача також посилався на те, що в грудні 2015 року набрав чинності Закон України, яким внесено зміни до Закону України «Про державну службу». Вказаним законом не передбачено проведення перерахунку пенсій держслужбовців. Тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивачка займала посаду в органах місцевого самоврядування та звільнена у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про державну службу».

Позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Галицькому районі м. Львова та з 17.08.2011 року отримує пенсію за віком.

Під час нарахування пенсії відповідачем до заробітку для обчислення пенсії не було враховано сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

11.11.2016 року позивачка звернулася до УПФУ в Галицькому районі м. Львова із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди.

Листом від 24.11.2016 року за № 19291/02-14 УПФУ в Галицькому районі м. Львова відмовило позивачці у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи свою відмову тим, що враховувати матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати в суму заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтєю 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі № 21-134а14.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Довідками про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», виданими 03.03.2016 року та 07.102016 року підтверджено, що на всі виплати включені в довідку (в тому числі і матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати) нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивачкою при зверненні до УПФУ із заявою про призначення пенсії подано довідку про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, в якій не було відображено виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. В той же час, при звернення із заявою про перерахунок пенсії позивачкою додано довідку із зазначенням вказаних вище виплат, а тому, на переконання суду, підстави для неврахування вищезазначених сум та для відмови у відмові в здійсненні перерахунку пенсії відсутні.

У ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення спірних виплат при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, відмовляючи в перерахунку розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивачки на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що на теперішній час законодавством не передбачено можливості перерахунку пенсії державного службовця у разі підвищення заробітної плати. Дійсно, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015 року, внесено зміни, зокрема, до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави такого перерахунку. Разом з тим, даний спір випливає з вимоги позивачки провести перерахунок призначеної пенсії не у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, а у зв'язку з невраховуванням під час призначення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Таким чином, для застосування в даному випадку Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015 року, у суду немає підстав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачки про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням суми матеріальних допомог та індексації заробітної плати, грошової винагороди, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, підлягають задоволенню.

В той же час суд вважає, що позовна вимога про проведення перерахунку з 03.03.2016 року не ґрунтується на законі.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпеченя», перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 11.11.2016 року. Відповідно, позовні вимоги про перерахунок пенсії підлягають задоволенню, починаючи з 01.11.2016 року.

Щодо вимог позивачки про те, щоб вказати відповідачу надалі здійснювати нарахування пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 162 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства. Викладений в цій статті перелік є вичерпним та не передбачає такого повноваження як «вказати відповідачеві». Тобто, обраний позивачкою спосіб захисту не передбачений законом.

Крім того, згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд вважає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право а позов виникає лише після порушення відповідачем права позивачки, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 48, 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 8, 9, 11, 14, 71, 99, 100, 104, 160-163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, починаючи з 01 листопада 2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як посадової особи місцевого самоврядування відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 82% від середньомісячної заробітної плати, з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, грошової допомоги, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 13 січня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 16 січня 2017 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Радченко Е.А.