Справа № 744/1076/16-а
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/1076/16-а
Провадження № 2-а/744/3/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Казановській Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій про відмову у перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, предявив адміністративний позов до відповідача, Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому позивач просить: визнати неправомірними дії Новгород-Сіверського обєднаного управління пенсійного фонду України щодо відмови йому в перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, з 01 травня 2016 року у звязку з підвищенням посадового окладу та надбавок працюючому державному службовцю відповідної посади та рангу за останнім місцем його роботи на державній службі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році»; зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України провести йому перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ, у редакції, що визначала розмір пенсії у відсотках на момент призначення пенсії (90%), з 01 травня 2016 року із суми заробітної плати в розмірі 7436 гривень 00 копійок, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та сплачується з 01 травня 2016 року працюючому державному службовцю відповідної посади та рангу за останнім місцем його роботи на державній службі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». В обґрунтування позовних вимог у адміністративному позові ОСОБА_1 зазначено про те, що відповідачем йому протиправно відмовлено у згаданому перерахунку пенсії, котрий йому має бути проведений на підставі вказаних норм законодавства.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, але у адміністративному позові зазначив письмові відомості про необхідність розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача, начальник Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_2, у судове засідання не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем також подане письмове заперечення, де зауважено, що, на погляд відповідача, основи для задоволення адміністративного позову відсутні.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає за необхідне в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю за наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач перебуває на обліку в Новгород-Сіверському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України і отримує з 01 грудня 1994 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія позивачеві обчислена в розмірі 90 % від суми заробітної плати.

У звязку з підвищенням посадових окладів за місцем колишньої роботи позивача, останньому видана довідка від 13.09.2016 для перерахунку пенсії як державному службовцеві, де заробітна плата за тотожною перед виходом позивача на пенсію посадою з 01.05.2016 вказана в сумі 7436 гривень 00 копійок (а.с. 11).

Позивач звертався із заявою до відповідача щодо перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням посадового окладу працюючого державного службовця за останнім місцем роботи, яку отримують державні службовці станом на дату звернення позивача з заявою про проведення перерахунку.

Втім, згідно протоколу відмови в проведенні перерахунку пенсії від 15.09.2016 № 108681 (а.с. 12-13) відповідачем було відмовлено позивачеві в перерахунку пенсії у звязку з тим, що з 01.06.2015 призначення та перерахунок пенсій за нормами Закону України «Про державну службу» згідно пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 не здійснюється.

У суду не має резонних підстав піддати сумніву згадану відмову відповідача при погляді на ситуацію крізь призму викладених нижче положень національного законодавства, враховуючи його динамічні зміни.

Згідно частини другої та пятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.

Відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинною до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачеві, було передбачене право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у звязку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Тим не менш, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

У звязку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, текст статті 371 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в статті 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно частини другої статті 42 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щороку, починаючи з 01 березня поточного року, у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які не передбачають перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, суд зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яка отримувалася до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав чи позбавленням права на соціальний захист.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Приймаючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд також зважає на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.

При цьому суд не вважає, що до правовідносин у цій справі слід однозначно застосовувати правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні в справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014, де наведено, що якщо суть вимоги особи повязана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування, адже можливість застосування такої правової позиції за ситуації анулювання законом колись існуючого права певної категорії осіб на перерахунок пенсії у минулому, тобто ще до звернення позивача за перерахунком пенсії до відповідача, залежить тільки від однієї лише практики національних судів, котра у контексті ситуації з позивачем ще не є безумовно усталеною, адже аніяких суттєвих доводів (приміром, посилань на висновки Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладені у його постанові, прийнятій за результатами розгляду аналогічної справи, чи конкретного узагальнення судової практики Вищим адміністративним судом України тощо) на цей рахунок матеріали адміністративного позову зовсім не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій про відмову у перерахунку пенсії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання в цей строк апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О. І. Гнип