Справа № 307/182/16-а
Суддя: Мельник В. І.
Дата ухвалення: 2016-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/182/16-а
Провадження № 2-а/307/8/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І. при секретарі Ком'яті Н.А. з участю позивача ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за адміністративним позовом :

ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП м. Ужгород, м. Мукачево Капітана Віталія Сергійовича про скасування постанови №701815 від 12 січня 2016 року про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач пред'явив позов в суд до відповідача про скасування постанови №701815 від 12 січня 2016 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КпАП України .

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 січня 2016 року близько 14 годин 30 хвилин керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Шандора Петефі в м. Ужгород здійснив вимушену зупинку, оскільки йому стало погано і змушений був зупинитися так як в автомобілі знаходився один. Переконавшись у безпечності маневру, він зупинився та попрямував до найближчого аптечного пункту.

Коли повернувся до свого автомобіля побачив інспектора роти №3 батальйону УПП м. Ужгород м. Мукачево, рядового поліції ОСОБА_3, який запропонував йому дати пояснення, оскільки він вважає, що зупинка автомобіля здійснена в межах дії дорожнього знаку 5.41.1 "Пункту зупинки автобуса", чим порушив п.15.10 "а" Правил дорожнього руху України, суттєво перешкоджав руху маршрутним транспортним засобам.

Вважає постанову противоправною, необ'єктивною упередженою і такою, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складанні протоколу жодного свідка не було запрошено і також жодного потерпілого водія не було опитано. Протокол не містить зазначення свідків правопорушення, а показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху не були йому надані. В протоколі від 12 січня 2016 року про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень.

Тому вважає постанову протизаконною і просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги викладені в позовній заяві та доповнив, що він працює старшим уповноваженим відділу кримінальної поліції Тячівського відділу поліції. 12 січня 2016 року він на службовому автомобілі поїхав у м. Ужгород. Близько 14 годин керуючи автомобілем по вул. Ш. Петефі в м. Ужгород йому стало погано. Він зупинив автомобіль поставив на вільне місце та поїхав до найближчого аптечного кіоску щоб придбати ліки. Коли повернувся до автомобіля він побачив інспектора поліції який склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Просить суд скасувати постанову №701815 від 12 січня 2016 року про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, а тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що мало місце порушення прав позивача. які підлягають захисту судом.

У відповідності до ст. 6 ч. 1 КАС України " Кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом ".

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України "В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач оскаржує дії відповідача, стосовно законності складення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та порядку притягнення, вважаючи . що при цьому було порушено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Встановлені у справі обставини, які не оспорюються свідчать про те, що підставою складення оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було порушення ним Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" - Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 29 цього Закону передбачено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 30 ч.1 п.6 Закону передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках: якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

В суді встановлено, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді інспектора роти № 3 батальйону Управління Національної поліції в м. Ужгород м. Мукачево в Закарпатській області склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з тих підстав, що були наявні ознаки вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме порушення Правил дорожнього руху , що виявилось у здійсненні зупинки автомобіля в межах дії знаку 5.41.1 Пункт зупинки автобуса, що суперечить вимогам п. 15.10 "а" Правил дорожнього руху України.

Під час складання постанови було з'ясовано, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля в межах дії знаку 5.41.1 Пункт зупинки автобуса.

Встановлені обставини дають підстави для висновку, що інспектор поліції ОСОБА_3 мав право для застосування поліцейських заходів передбачених ст. 30 Закону України Про Національну поліцію", одним яких є реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим в суді встановлено, що інспектор поліції Каптан В.С виявивши правопорушення діяв всупереч вимогам КУпАП.

Так відповідно до вимог ст. 254 КУпАП , про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол не складається у випадках передбачених ст. 258 КУпАП. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається , стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що правопорушення, за яке ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, ст. 122 ч. 2 КУпАП , не знаходиться в переліку правопорушень чи з підстав визначених в ч.1, 2 ст. 258 КУпАП.

Аналіз наведеної норми свідчить, що про те, що умовою застосування ч.1 ст. 258 КУпАП є тільки перелік наведених правопорушень, за умови, якщо особа не оспорює допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

В своєму Рішенні №5-рп/2015, справа №1-11/2015 від 26 червня 2015року. Конституційний Суд України, зазначив, що згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення

(частина перша статті 257 Кодексу). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне

правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Встановлені у справі обставини, а саме , не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці його вчинення призвело до порушення процесуальних прав позивача, який притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись , ст. 254, 258,268,276,287-289 КУпАП , Законом України "Про Національну поліцію", ст .ст. 9, 10, 11, 12, 71, 76, 86, 87, 99, 100, 159-163, 167 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора роти № 3 батальйону УПП м. Ужгород, м. Мукачево Капітана Віталія Сергійовича стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №701815 від 12 січня 2016 року про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч. 2 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 гривен.

На постанову може бути подана апеляція в Львівський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення через Тячівський районний суд.

Суддя Тячівського районного суду В.І. Мельник