Справа № 820/1548/16
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2017 р. м. Київ К/800/28544/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Єрьоміна А.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківської міської ради на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Харківської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Харківська міська рада (далі - позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (далі - відповідач), третя особа ОСОБА_2, в якому просила: визнати незаконною та скасувати реєстрацію декларації від 16 грудня 2015 року №ХК 86 про початок виконання будівельних робіт по об'єкту "реконструкція нежитлового приміщення літ. "Б-2" по АДРЕСА_1, здійснену Департаментом Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області; визнати незаконною та скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 6 січня 2016 року № ХК 03 по об'єкту "реконструкція нежитлового приміщення літ. "Б-2" по АДРЕСА_1, здійснену Департаментом Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що зареєстровані декларації від 16 грудня 2015 року №ХК 86 та від 6 січня 2016 року №ХК 03 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову Харківської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року апеляційна скарга Харківської міської ради задоволена частково.

Постанова Харківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року скасована.

Провадження у справі за позовом Харківської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій закрито.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідач та третя особа у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначають, що рішення суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вважають касаційну скаргу позивача необґрунтованою, а тому просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами, третій особі - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, яке видане Київською районною радою 8 квітня 2003 року, належить нежитлова будівля літ "Б-2" загальною площею 617.9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Між Харківською міською радою (в якості орендодавця) та ОСОБА_2 (в якості орендаря) 11 жовтня 2007 року було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 7 квітня 2008 року за №63, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення ХLIV сесії Харківської міської ради IV скликання від 23 грудня 2005 року №257/05 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" та рішення 13 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25 квітня 2007 року №79/07 "Про внесення змін до рішень сесій Харківської міської ради" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: АДРЕСА_1.

Згідно п. 8 договору оренди, договір укладено строком до 01 жовтня 2015 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У п. 15 договору оренди зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування магазину і кафе та літнього майданчика кафе.

Як встановлено судами та вбачається з акту приймання-передачі, земельна ділянка 10 квітня 2008 року була передана орендарю.

Судами встановлено, що 27 серпня 2015 року ОСОБА_2 звертався до директора Департаменту земельних відносин з проханням продовжити термін дії договору №63.

Листом від 21 вересня 2015 року №К-4-996/0/223-15.02-16 ОСОБА_2, повідомлено, що для підготовки пропозицій міській раді щодо подовження договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 необхідно звернутись з відповідним зверненням на ім'я міського голови та надати до Департаменту земельних відносин документи відповідно до визначеного переліку.

У зв'язку з проведенням реконструкції приміщення і переведення його в житловий фонд ОСОБА_2 29 січня 2016 року звернувся до директора Департаменту земельних відносин з заявою з проханням розірвати договір оренди землі №63.

На підставі розробленої проектної документації ТОВ "АКТУАЛЬ" ОСОБА_2 було подано декларацію про початок виконання будівельних робіт по об'єкту "реконструкція нежитлового приміщення літ. "Б-2" по АДРЕСА_1.

За результатами перевірки поданої декларації Департаментом Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 16 грудня 2015 року здійснено реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт по об'єкту "реконструкція нежитлового приміщення літ. "Б-2" по АДРЕСА_1" за №ХК 86.

З огляду на готовність об'єкта до експлуатації замовником надано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації по об'єкту "реконструкція нежитлового приміщення літ. "Б-2" по АДРЕСА_1", яка зареєстрована Департаментом Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 6 січня 2016 року за №ХК 03.

Як встановлено судами та відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 3 березня 2015 року по АДРЕСА_1 зареєстровано житловий будинок, літ. "Б-2", загальною площею 617,9 кв.м, житлова площа 186, 5 кв.м. Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об'єкту до експлуатації, серія та номер №ХК 03 від 6 січня 2016 року видавник Департамент ДАБІ у Харківській області.

Не погоджуючись з реєстрацією Департаментом державної архітектурно-будівельного контролю у Харківській області декларацій від 16 грудня 2015 року №ХК 86 про початок виконання будівельних робіт по об'єкту та про готовність об'єкту до експлуатації № ХК 03 від 6 січня 2016 року по об'єкту, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у спірній декларації зазначені повні та достовірні дані, а тому відсутні правові підстави для застосування частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції виходив з того, що фактично існує спір про право та порядок користування та володіння житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, так як до переведення його в житлове воно мало статус нежитлового та переведення його у житлове суттєво зменшило розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на якій розташоване спірне приміщення, а тому фактично - це спір про право.

Суд касаційної інстанції не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої, другої статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09 липня 2014 року та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, основними завданням Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об'єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації або на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату.

За приписами статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (далі - Порядок) визначена процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Так, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка складається за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

У відповідно до пунктів 17, 18 цього Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації: щодо об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо об'єктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку; щодо самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Після проведення реєстрації один примірник декларації повертається замовнику (його уповноваженій особі) особисто або рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який її зареєстрував.

Пунктами. 19, 20 Порядку визначено, що у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Згідно пункту 22 Порядку, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Відповідно до частини першої, другої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Процедура виконання будівельних робіт визначена Порядком виконання будівельних робіт (чинним на момент реєстрації спірного повідомлення про початок будівельних робіт), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 (далі Порядок № 466).

Пунктом 2 Порядку №466 встановлено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Згідно пункту 5 Порядку №466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I - III категорії складності; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів IV і V категорії складності.

Відповідно до пункту 6 Порядку №466 документи, що надають право на виконання підготовчих робіт, діють до моменту отримання права на виконання будівельних робіт. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

За приписами частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що у декларації зазначено повні та достовірні дані.

Згідно частини четвертої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Разом з тим пунктом 27 «Переліку об'єктів будівництва, для проектування якого містобудівні умови та обмеження не надаються», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109 від 07 липня 2011 року такі обмеження не надаються під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що будівельні роботи на об'єкті будівництва проводилися на підставі проектної документації, розробленої ТОВ «АКТУАЛЬ», затвердженої замовником ОСОБА_2, та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт від 16 грудня 2015 року №ХК86.

Крім того, стосовно посилання позивача на те, що у проекті реконструкції нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 під житловий будинок визначено ДБН.2.2-3-2012, суд першої інстанції доречно зауважив, що згідно листа від 22 липня 2016 року, ДБН.2.2-3-2012 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» вказано помилково. Дійсним ДБН при розробці проекту реконструкції нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 слід вважати ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а тому правові підстави для застосування частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відсутні.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні декларації були оформлені належним чином, відповідали вимогам затвердженої форми, у зв'язку з чим правові підстави для відмови відповідачем у реєстрації були відсутні, а отже на час здійснення реєстрації спірних декларацій дії відповідача повністю відповідали нормам діючого законодавства.

Крім того, будівля літ «Б-2» загальною площею 617.9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є приватною власністю ОСОБА_2, згідно свідоцтва, яке видане на підставі Розпорядження голови Київської районної ради м. Харкова від 07 квітня 2003 року за №342.

Відповідно до частини восьмої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов.

За приписами частини першої статті 104, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що фактично існує спір про право та порядок користування та володіння житловим приміщенням по АДРЕСА_1, та про відсутність ознак публічно-правових відносин.

Таким чином, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції, а в свою чергу спірні декларації були оформлені належним чином, відповідали вимогам затвердженої форми, у зв'язку з чим правові підстави для відмови відповідачем у їх реєстрації були відсутні.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Зважаючи на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а помилково скасована постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року скасувати.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: