Справа № 263/13963/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Судді Донецького апеляційного адміністративного суду
На підставі ч.3 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства Украйни (далі - КАС України) висловлюю окрему думку стосовно зазначеної постанови Донецького апеляційного адміністративного суду.
Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №962305 від 29 квітня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Однак із винесеною постановою позивач не згодний, вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, необґрунтовано, без належних доказів, з грубим порушенням чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП. Таким чином, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР №334177 від 24.10.2016 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
За результатом розгляду апеляційної скарги позивача, колегія суддів вирішила за необхідне задовольнити її частково, а судове рішення - скасувати з ухваленням нової постанови.
Зокрема, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 334177 від 24 жовтня 2016 року, складену інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Маріуполі рядовим поліції Адамовим Миколою Миколайовичем в частині притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності по ч.6 ст.121 КУпАП - скасувати, та в цій частині провадження по справі про адміністративні правопорушення - закрити.
В решті у задоволенні позовних вимог - відмовити.
Не погоджуючись з висновками колегії суддів Донецького апеляційного адміністративного суду в частині скасування постанови поліцейського щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ч.6 ст.121 КУпАП, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Згідно з матеріалами справи встановлено, що номерний знак на транспортному засобі позивача був поміщений у скляну коробку, тобто, номерний знак закритий іншим предметом (органічним склом).
Згідно з п. 2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком що закритий іншими предметами.
Відповідно до приписів пункту 30.2 ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.
Згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що законодавством взагалі забороняється закривати номерні знаки іншими предметами.
При цьому приписи щодо чіткого визначення символів номерного знаку з відстані 20 м стосуються лише визначення ступеня його забрудненості, а приписи щодо перешкоджання чи ускладнення ідентифікації номерного знаку стосуються нанесення покриття або застосуванням матеріалів.
Таким чином, адміністративній відповідальності підлягають водії за керування транспортним засобом із номерним знаком, закритим іншими предметами.
Додатково вважаю за потрібне зазначити, що закриття органічним склом номерного знаку апріорі перешкоджає чи ускладнює його ідентифікацію, оскільки цей матеріал містить певну пропускну здатність світла.
Більш того, Державним стандартом ДСТУ 4278:2012 "ЗНАКИ НОМЕРНІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ" не передбачено закріплення номерного знаку у будь-які скляні чи пластмасові коробки, що заважають зчитуванню символів на знаку і закривають світлоповертальну плівку знаку, нанесення якої обов'язково для номерного знаку транспорту позивача згідно з п. 3.14.
Враховуючи викладене, задоволені апеляційним судом позовні вимоги ОСОБА_2 підлягали відхиленню.
Тобто, на мій погляд, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду були відсутні, на мою думку, суд апеляційної інстанції мав би залишити судове рішення без змін
Суддя І.В. Сіваченко