Справа № 2-а-322-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-322 /2010р.
ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А.,розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповіда неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати їй основну пенсію по інвалідності відповідно ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що становить 8-й мінімальних пенсій за віком та стягнути недоплачені суми з урахуванням всіх виплачених сум.

Позивачка посилається на те, що вона є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювань повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС та отримує пільгову пенсію по інвалідності .

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постражда внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй, як інваліду 2 групи, щодо якої встановлено причинний зв»язок роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше мінімальних пенсій за віком.

Проте, відповідач виплачував їй пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року Ns654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивачка просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення їй пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ст.. 54 Закону України 28.02. 1991 року N° 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов»язати відповідача провести перерахунок її пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі на ії користь недоплачену суму державної пенсії, з подальшою виплатою згідно закону.

В судове засідання позивачка не заявилася.

Подала заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлені вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управлінння Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України .Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'(далі-3акон) розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Проте, ч.З ст. 28 Закону України , Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно д визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія іншими законами, він не застосовується. Законом України .Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України «Про статус і соціальний захи громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення поряді із застосування цього закону.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 , 1961 року

народження - є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії(посвідчення Серії А1 406454), інвалідом 2 групи, що підтверджено відповідною довідкою КИО-1 № 076908 та одержує пенсію по інвалідності 2 групи в УПФ, довідкою Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі.

Проте,розмір її пенсії не відповідає вимогам ч.4 ст. 54 Закону.

Отже, пенсія позивачки призначена та виплачувалася їй в розмірі, що не відповідає вимогам ст. 5 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України , Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України , Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильськ катастрофи", суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саі 1 мінімальну пенсію за віком.

Пенсія позивачці нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Та Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі "Кечко проти України" в п.23 зазначив "суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітника* з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримане всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( N° 523 від 30.05.1997 року, Ns 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, ії права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивачки відповідно до ч.4 ст.54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи піддягає з 13 квітня 2010р., оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 13.10..2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлений шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ст.54 Закону "Про статус, і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ПОСТАНОВИВ: .

Позов задовольнити .

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_2 в розмірі, який не відповідає вимогам ч.4 ст.,54 Закону України .Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобов*язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської

області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, яка повинна становити 8

мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 13 квітня 2010 poку.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляційна скарга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд.

Суддя