Справа № 826/5669/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 січня 2017 року 08:20 № 826/5669/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом приватного підприємства «БЕНЕФІТ»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «БЕНЕФІТ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2015 № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки від 12 жовтня 2015 року № 492/26-59-22-02/32671335, про порушення ПП «БЕНЕФІТ» норм податкового законодавства документально та нормативно не підтверджуються. На думку позивача, відповідач неправомірно посилається на те, що реальність здійснення господарських відносин між постачальниками ПП «БЕНЕФІТ» та їх контрагентами не підтверджена актами про неможливість проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання щодо підтвердження взаємовідносин з контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку. Також відповідач незаконно використовує як підставу для донарахування податкових зобов'язань посилання на те, що ряд суб'єктів господарювання - постачальників та контрагентів постачальників ПП «БЕНЕФІТ» - фігурують в кримінальних провадженнях як підприємства, які мають ознаки «фіктивної діяльності». Реальність здійснення господарських операцій підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином оформленою первинною та іншою документацією. Крім того, за період, що перевірявся, вся податкова звітність, надана ПП «БЕНЕФІТ» до податкових органів, була прийнята без зауважень. З урахуванням зазначеного позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та, відповідно, такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на обґрунтованість висновків акта перевірки та, відповідно, правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні суд у відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З 25 серпня по 05 жовтня 2015 року відповідачем проведено планову виїзну перевірку ПП «БЕНЕФІТ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 року. За результатами проведеної перевірки 12 жовтня 2015 року складено Акт № 492/26-59-22-02/32671335, у висновках якого встановлено порушення:

- пп. 138.1.1. п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 11 395 222 грн., у тому числі по періодах: за 2012 рік у сумі 4 022 225 грн.; за 2013 рік у сумі 5 518 652 грн.; за 2014 рік у сумі 1 854 345 грн.;

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 10 963 648 грн., у тому числі по періодах: за травень 2012 року на суму - 330 555 грн.; за червень 2012 року на суму - 783 950 грн.; за липень 2012 року на суму - 206 906 грн.; за серпень 2012 року на суму - 357 516 грн.; за вересень 2012 року на суму - 947 921 грн.; за жовтень 2012 року на суму - 201 913 грн.; за листопад 2012 року на суму - 312 063 грн.; за грудень 2012 року на суму - 689 866 грн.; за січень 2013 року на суму - 169 962 грн.; за лютий 2013 року на суму - 332 405 грн.; за березень 2013 року на суму - 713 305 грн.; за травень 2013 року на суму - 222 007 грн.; за червень 2013 року на суму - 1 115 875 грн.; за серпень 2013 року на суму - 838 105 грн.; за вересень 2013 року на суму - 358 050 грн.; за жовтень 2013 року на суму - 160 258 грн.; за листопад 2013 року на суму - 565 440 грн.; за грудень 2013 року на суму - 1 333 700 грн.; за січень 2014 року на суму - 92 375 грн.; за квітень 2014 року на суму - 121 949 грн.; за жовтень 2014 року на суму - 106 507 грн.; за листопад 2014 року на суму - 283 365 грн.; за грудень 2014 року на суму - 719 655 грн.;

- п. 2.8 розділу 2 п. 3.5 розділу 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року (зі змінами та доповненнями).

Вказані порушення відповідно до акта перевірки обґрунтовано тим, що у періоді, який перевірявся, ПП «Бенефіт» мало взаємовідносини з підприємствами-постачальниками ТОВ "АВЕСБУД" (код 38643497), ТОВ "СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС" (код 37634001), ТОВ "АДІС-СТРОЙ" (код 38227829), ТОВ "НАКСТ" (код 37448899), ТОВ "СІБОЛ" (код 37265968), ТОВ "ГРОСС" (код 30729660), ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" (код 38950646), ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" (код 39051639), ТОВ "ПРОМРЕСТАЛ" (код 39066980), ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ" (код 39398316), ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" (код 39127257), ТОВ "КОМПАНІЯ ВІТЕК" (код 38544698). Жодних первинних документів, що підтверджують взаємовідносини ПП «Бенефіт» з вищенаведеними контрагентами, а саме: господарських договорів, банківських виписок (платіжних доручень), видаткових/прибуткових накладних, податкових накладних, рахунків-фактар, актів виконаних робіт (послуг), локальних кошторисів, товарно-транспортних накладних, тощо ПП «Бенефіт» до перевірки не надано. Регістрів бухгалтерського та податкового обліку (журналів-ордерів, оборотно-сальдових відомостей по рахунках 631, 371, 377 та інших, карток рахунків), що стосуються відображення операцій з придбання товарів (отримання послуг) від зазначених контрагентів, ПП «Бенефіт» до перевірки не надано.

Крім того, в акті перевірки зроблено висновок про те, що з наявних даних вбачається проведення вищезазначеними підприємствами, задіяними у ланцюгу постачання товарів (послуг) для ПП «Бенефіт» транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування технічного податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Тобто, перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ПП «Бенефіт» та підприємствами-постачальниками ТОВ "АВЕСБУД" (код 38643497), ТОВ "СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС" (код 37634001), ТОВ "АДІС-СТРОЙ" (код 38227829), ТОВ "НАКСТ" (код 37448899), ТОВ "СІБОЛ" (код 37265968), ТОВ "ГРОСС" (код 30729660), ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" (код 38950646), ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" (код 39051639), ТОВ "ПРОМРЕСТАЛ" (код 39066980), ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ" (код 39398316), ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" (код 39127257), ТОВ "КОМПАНІЯ ВІТЕК" (код 38544698) щодо отримання товарів (послуг). Перевіркою встановлено документування в податковому обліку зазначених операцій при їх фактичному невиконанні (без отримання результатів таких операцій в дійсності).

03 листопада 2015 року відповідачем на підставі акта перевірки винесено, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 12 505 200, 00 грн., у тому числі за основним платежем - 8 336 800, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4 168 400, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на прибуток в розмірі 14 244 028, 00 грн., у тому числі за основним платежем - 11 395 222, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 848 806, 00 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження в порядку ст. 56 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення від 03.11.2015 були залишені без змін згідно рішення Державної фіскальної служби України від 02 березня 2016 року № 4587/6/99-99-10-01-01-25.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними і такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зокрема, в своїй позовній заяві позивач обґрунтовує неможливість подання до суду первинних документів, якими підтверджується реальність здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами, посилаючись на їх вилучення під час проведення обшуку 03 березня 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2016 у слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві витребувано копії фінансово-господарських документів, вилучених під час обшуку 03.03.2016, за результатами якого складено протокол огляду від 11.03.2016, в рамках кримінального провадження № 0000144 від 12.11.2015.

Супровідним листом від 20.10.2016 від СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві надійшли витребувані документи.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо дослідження доказів, наданих позивачем суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.11.2016 у справі № К/800/24094/16 норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів тільки часом проведення податкової перевірки. Пункт 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначає статус показників податкової звітності, не підтверджених необхідними документами під час перевірки, однак не обмежує право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, наданням винятково тих доказів, які надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на всіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

З огляду на вищезазначену правову позицію суду касаційної інстанції судом було витребувано, прийнято та досліджено первинні бухгалтерські документи позивача.

Судом встановлено, що між ПП «БЕНЕФІТ» та низкою підприємств - юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, було укладено договори підряду на проведення комплексу будівельно-монтажних робіт, аварійно-відновлювальних робіт на базових станціях стільникового зв'язку у населених пунктах Київської, Житомирської, Вінницької, Одеської, Чернігівської, Чернівецької та інших областей України, серед яких, зокрема, і підприємства, щодо яких в акті перевірки не підтверджена реальність здійснення господарських операцій, а саме: ТОВ "АВЕСБУД" (код 38643497), ТОВ "СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС" (код 37634001), ТОВ "АДІС-СТРОЙ" (код 38227829), ТОВ "НАКСТ" (код 37448899), ТОВ "СІБОЛ" (код 37265968), ТОВ "ГРОСС" (код 30729660), ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" (код 38950646), ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" (код 39051639), ТОВ "ПРОМРЕСТАЛ" (код 39066980), ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ" (код 39398316), ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" (код 39127257), ТОВ "КОМПАНІЯ ВІТЕК" (код 38544698).

Так, зокрема, в акті перевірки відповідач посилається на те, що операції ТОВ «АВЕСБУД» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарсько-економічної діяльності. Враховуючи об'єми задекларованих операцій, відсутність основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів, вбачається можливим зробити висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності. Все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні (стор. 18-19 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Вінницької, Одеської та інших областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «АВЕСБУД».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з червня по грудень 2013 року, згідно з якими ТОВ «АВЕСБУД» виконано робіт для позивача на загальну суму 25 274 871, 00 грн., в тому числі ПДВ 4 212 478, 50 грн., вартість робіт без ПДВ становить 21 062 392, 50 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «АВЕСБУД» у відповідні звітні періоди (червень - грудень 2013 року). Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту у відповідних звітних періодах 2013 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт враховані у складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкових декларацій з податку на прибуток відповідних звітних періодів: за півріччя 2013 року - 5 579 372 грн. (дані за червень); за три квартали 2013 року - 11 560 147 грн. (дані за червень, серпень, вересень); за 2013 рік - 21 062 392 грн. (дані за червень, серпень - грудень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «АВЕСБУД». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «АВЕСБУД» провів розрахунки повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Вінницької, Одеської та інших областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 21 062 392, 50 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 4 212 478, 50 грн.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ «Спецпідряд Сервіс» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, трудових ресурсів. Враховуючи об'єми задекларованих операцій, відсутність основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів, вбачається можливим зробити висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності. Все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «Спецпідряд Сервіс» у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів. За сукупністю вищевикладених матеріалів, перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ПП «Бенефіт» та підприємством-постачальником ТОВ «Спецпідряд Сервіс» (код за ) щодо отримання товару (послуг) (стор. 21-25 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської та інших областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з травня по вересень 2012 року, згідно з якими ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС» виконано робіт для позивача на загальну суму 15 761 090, 64 грн., в тому числі ПДВ 2 628 848, 44 грн., вартість робіт без ПДВ становить 13 134 242, 20 грн.

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС» у відповідні звітні періоди (травень-вересень 2012 року). Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту у відповідних звітних періодах 2012 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкових декларацій з податку на прибуток відповідних звітних періодів: за півріччя 2012 року - 5 572 527 грн. (дані за травень і червень); за три квартали 2012 року - 13 134 242 грн. (дані за травень-вересень); за 2012 рік - 13 134 242 грн. (дані за травень-вересень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС» провів розрахунки повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської та інших областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 13 134 242 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 2 626 848, 44 грн.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ "АДІС-СТРОЙ" встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також встановлена незначна кількість трудових ресурсів, розмір заробітної плати на рівні нижче мінімальної. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ "АДІС-СТРОЙ" у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів. Отже, на думку відповідача, операції ТОВ "АДІС-СТРОЙ" не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності. Враховуючи об'єми задекларованих операцій, відсутність основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів, вбачається можливим зробити висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності. Все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні (стор. 25-29 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «АДІС-СТРОЙ» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської та Донецької областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «АДІС-СТРОЙ».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «АДІС-СТРОЙ», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за лютий 2013 року, згідно з якими ТОВ «АДІС-СТРОЙ» виконано робіт для позивача на загальну суму 1 994 431, 00 грн., в тому числі ПДВ 332 405, 21 грн., вартість робіт без ПДВ становить 1 662 025, 79 грн.

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «АДІС-СТРОЙ» у лютому 2013 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за лютий 2013 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «АДІС-СТРОЙ» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкових декларацій з податку на прибуток відповідних звітних періодів: за І квартал 2013 року - 1 662 025, 79 грн. (дані за лютий); за півріччя 2013 року - 1 662 025, 79 грн. (дані за лютий); за три квартали 2013 року - 1 662 025, 79 грн. (дані за лютий); за 2013 рік - 1 662 025, 79 грн. (дані за лютий).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «АДІС-СТРОЙ». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «АДІС-СТРОЙ» провів розрахунки повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «АДІС-СТРОЙ», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської та Донецької областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 1 662 025, 79 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 332 405, 21 грн. у лютому 2013 року.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів ТОВ "НАКСТ" встановлено з однієї сторони відсутність працюючих та з другої сторони: значний обсяг оформлених документально ТОВ "НАКСТ" операцій з придбання та реалізації товару (послуг); віддаленість контрагентів один від одного, що передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, високого рівня оплати праці, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями. Враховуючі вищевикладене, встановлено неможливість виконання ТОВ "НАКСТ" оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами. Тобто, за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ "НАКСТ" встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також встановлена відсутність трудових ресурсів. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ "НАКСТ" у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів (стор. 29-36 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «НАКСТ» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «НАКСТ».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «НАКСТ», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з жовтня 2012 року по січень 2013 року, згідно з якими ТОВ «НАКСТ» виконано робіт для позивача на загальну суму 8 242 820, 00 грн., в тому числі ПДВ 1 373 803, 33 грн., вартість робіт без ПДВ становить 6 869 016, 67 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «НАКСТ» у жовтні-грудні 2012 року та січні 2013 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за жовтень-грудень 2012 року та січень 2013 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу загальної суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «НАКСТ» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкових декларацій з податку на прибуток відповідних звітних періодів: за 2012 рік - 6 019 208, 34 грн.; за І квартал 2013 року - 849 808, 33 грн. (дані за січень); за півріччя 2013 року - 849 808, 33 грн. (дані за січень); за три квартали 2013 року - 849 808, 33 грн. (дані за січень); за 2013 рік - 849 808, 33 грн. (дані за січень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «НАКСТ». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «НАКСТ» провів розрахунки повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «НАКСТ», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 6 869 016, 67 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 1 373 803, 33 грн..

В акті перевірки відповідач посилається на те, що ТОВ «СІБОЛ» не подано до ДПІ у Печерському районi м. Києва Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2013 рік, у зв'язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ), у зв'язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства трудових ресурсів. ТОВ "СІБОЛ" подано до ДПІ у Печерському районi м. Києва Податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (№ від 28.02.2014р.) з нульовими показниками, що свідчить про відсутність фінансово-господарської діяльності. Тобто, за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ «СІБОЛ» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також встановлена відсутність трудових ресурсів. Враховуючі вищевикладене, встановлено неможливість виконання ТОВ "СІБОЛ" оформлених господарських операцій, що задекларовані у податковій звітності з ПДВ. Все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні. Також не встановлено факт передачі товарів ТОВ «СІБОЛ» у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару, а також інших первинних документів (стор. 36-42 акта перевірки).

В матеріалах справи наявний договір поставки № 1848-1 від 28.12.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «СІБОЛ» на поставку металевих конструкцій башти. Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: видатковою накладною № 30031 від 31 грудня 2013 року; податковою накладною № 30031 від 31 грудня 2013 року, виписаною постачальником ТОВ «СІБОЛ». Вказані документи відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

Згідно з видатковою і податковою накладними в грудні 2013 року ТОВ «СІБОЛ» поставлено товару позивачу на загальну суму 953 701, 24 грн., в тому числі ПДВ 158 950, 21 грн., вартість без ПДВ становить 794 751, 03 грн..

Податкова накладна № 30031 від 31 грудня 2013 року, яка міститься в матеріалах справи, відповідає даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «СІБОЛ» у грудні 2013 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за жовтень-грудень 2012 року та січень 2013 року.

Дані про обсяги постачання згідно з видатковою накладною увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаної позивачем у ТОВ «СІБОЛ» металоконструкції башти за вартістю без ПДВ, та включені до податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік - 794 751, 04 грн. (дані за грудень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за металоконструкцію башти на користь ТОВ «СІБОЛ». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за договором поставки позивач перед ТОВ «СІБОЛ» провів розрахунки повністю.

Таким чином, за операцією із поставки металоконструкції башти за договором поставки № 1848-1 від 28.12.2013 року, укладеним між позивачем та ТОВ «СІБОЛ», документально підтверджуються витрати позивача у розмірі 794 751, 04 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 158 950, 21 грн..

В акті перевірки відповідач посилається на те, що жодних первинних документів, що підтверджують взаємовідносини ПП «Бенефіт» з ТОВ "ГРОСС" до перевірки не надано. Регістрів бухгалтерського та податкового обліку (журналів-ордерів, оборотно-сальдових відомостей по рахунках 631, 371, 377 та інших, карток рахунків), що стосуються відображення операцій з придбання товарів (отримання послуг) від ТОВ "ГРОСС" до перевірки не надано. Оскільки до перевірки не надано первинні документи і податкові накладні на продаж товарів (послуг), виписані ТОВ "ГРОСС" не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, неможливо встановити номенклатуру товарів (послуг), що були реалізовані ПП «Бенефіт». За сукупністю вищевикладених матеріалів, перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ПП «Бенефіт» та підприємством-постачальником ТОВ "ГРОСС", код за , щодо отримання товару (послуг) (стор. 42-45 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «ГРОСС» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку ум. Києві, а також різних населених пунктах Київської, Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської та інших областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «ГРОСС».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «ГРОСС», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за березень та травень 2013 року по січень 2013 року, згідно з якими ТОВ «ГРОСС» виконано робіт для позивача на загальну суму 5 611 873, 00 грн., в тому числі ПДВ 935 312, 17 грн., вартість робіт без ПДВ становить 4 676 560, 83 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «ГРОСС» у березні і травні 2013 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за березень і травень 2013 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу загальної суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «ГРОСС» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкових декларацій з податку на прибуток відповідних звітних періодів: за І квартал 2013 року - 3 566 526, 67 грн. (дані за березень); за півріччя 2013 року - 4 676 560, 83 грн. (дані за березень і травень); за три квартали 2013 року - 4 676 560, 83 грн. (дані за березень і травень); за 2013 рік - 4 676 560, 83 грн. (дані за березень і травень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «ГРОСС». Розрахунки між підприємствами на кінець 2014 року не закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивачем не сплачено на користь ТОВ «ГРОСС» 851 721, 59 грн..

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «ГРОСС», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Київської, Житомирської Черкаської, Вінницької, Чернігівської та інших областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 4 676 560, 83 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 935 312, 17 грн. у березні і травні 2013 року.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також відсутність трудових ресурсів. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів (стор. 45-50 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської та інших областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з січня по лютий 2014 року, згідно з якими ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР» виконано робіт для позивача на загальну суму 1 294 848, 00 грн., в тому числі ПДВ 215 808, 00 грн., вартість робіт без ПДВ становить 1 079 040, 00 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР» у січні-лютому 2014 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за січень і лютий 2014 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу загальної суми витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкових декларацій з податку на прибуток відповідних звітних періодів: за І квартал 2014 року - 1 079 040, 00 грн. (дані за січень і лютий); за півріччя 2014 року - 1 079 040, 00 грн. (дані за січень і лютий); за три квартали 2014 року - 1 079 040, 00 грн. (дані за січень і лютий); за 2014 рік - 1 079 040, 00 грн. (дані за січень і лютий).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР» провів розрахунки повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської Черкаської, Вінницької, Чернігівської та інших областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 1 079 040, 00 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 215 808, 00 грн. у січні і лютому 2014 року.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також відсутність трудових ресурсів. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів. При проведенні аналізу податкової звітності з податку на додану вартість, поданої ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" до податкового органу за листопад 2014 року встановлено, що ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" в Розділі І. Податкові зобов'язання та розділі ІІ. Податковий кредит Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) задекларовано податкові зобов'язання та податковий кредит (100%) за рахунок податкових накладних складених в серпні та вересні 2014 року. Вищезазначене свідчить про відсутність податкових накладних, виписаних ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" у листопаді 2014 року. Разом з цим, відповідно до реєстру отриманих та виданих податкових накладних ПП «Бенефіт» за звітний податковий період, періодом складання податкових накладних, отриманих від ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" є листопад 2014 року. Жодних первинних документів, що підтверджують взаємовідносини ПП «Бенефіт» з ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" до перевірки не надано (стор. 50-52 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з листопада по грудень 2014 року, згідно з якими ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА» виконано робіт для позивача на загальну суму 877 422, 00 грн., в тому числі ПДВ 146 237, 00 грн., вартість робіт без ПДВ становить 731 185, 00 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА» у листопаді-грудні 2014 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за листопад і грудень 2014 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік - 731 185, 00 грн. (дані за листопад і грудень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА» розрахувався повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «БУД ПЕРСПЕКТИВА», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 731 185, 00 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 146 237, 00 грн. у листопаді і грудні 2014 року.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» не подано до податкового органу: Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2014 рік, у зв'язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за 2 кв. 2014р., у зв'язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства трудових ресурсів; податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік. Тобто, за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також встановлена відсутність трудових ресурсів. Враховуючі вищевикладене, встановлено неможливість виконання ТОВ "ПРОМРЕСТАЛ" оформлених господарських операцій, що задекларовані у податковій звітності з ПДВ. Все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні. Також не встановлено факт передачі товарів ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару, а також інших первинних документів (стор. 52-55 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за квітень 2014 року, згідно з якими ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» виконано робіт для позивача на загальну суму 731 693, 00 грн., в тому числі ПДВ 121 948, 83 грн., вартість робіт без ПДВ становить 609 744, 17 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» у квітні 2014 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за квітень 2014 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкової декларації з податку на прибуток відповідних періодів: за півріччя 2014 року - 609 744, 17 грн. (дані за квітень); за три квартали 2014 року - 609 744, 17 грн. (дані за квітень); за 2014 рік - 609 744, 17 грн. (дані за квітень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ» розрахувався повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 609 744, 17 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 121 948, 83 грн. у квітні 2014 року.

В акті перевірки відповідач посилається на неможливість виконання ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ" оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами. Крім того, ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» не подавало до податкового органу: Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2014 рік, у зв'язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо; податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік. За результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також встановлена незначна кількість трудових ресурсів (1 особа), невеликий розмір заробітної плати. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів. Враховуючи об'єми задекларованих операцій, відсутність основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів, вбачається можливим зробити висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності. Все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні (стор. 55-58 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської, Київської областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з листопада по грудень 2014 року, згідно з якими ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» виконано робіт для позивача на загальну суму 4 577 832, 00 грн., в тому числі ПДВ 762 972, 00 грн., вартість робіт без ПДВ становить 3 814 860, 00 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» у листопаді-грудні 2014 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за листопад і грудень 2014 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік - 3 814 860, 00 грн. (дані за листопад і грудень).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ». Розрахунки між підприємствами станом на кінець 2014 року не закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач винен ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ» 2 474 484, 00 грн..

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «БАУЕН-СТРОЙ», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської, Київської областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 3 814 860, 00 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 762 972, 00 грн. у листопаді і грудні 2014 року.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що під час проведеного аналізу встановлено з однієї сторони незначна кількість на підприємстві працюючих та з другої сторони значний обсяг оформлених документально ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" операцій з придбання та реалізації товару (послуг) (за жовтень та листопад 2014 року задекларовано обсяги постачання (без ПДВ) 24 690 729 грн.). Враховуючі вищевикладене, встановлено неможливість виконання ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" оформлених господарських операцій наявними трудовими ресурсами. Крім того, ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» не подавало до податкового органу: Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2014 рік, у зв'язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо; податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік. Тобто, за результатами аналізу баз даних ДПІ по ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні офісні, складські та виробничі приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, а також відсутність трудових ресурсів. Також не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів (накладних) приймання-передачі товару (послуг), а також інших первинних документів (стор. 58-61 акта перевірки).

В матеріалах справи наявні договори підряду, укладені між позивачем та ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт та різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України.

Виконання підрядних робіт за договорами документально підтверджується належним чином оформленими документами: протоколами погодження договірної ціни, актами приймання-передачі виконаних робіт, переліками об'єктів, переданих на АВР (у разі, якщо договори укладались на декілька базових станцій у певному адміністративному районі), податковими накладними, виписаними позивачу постачальником ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП».

Відповідно до договорів, укладених між позивачем та ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП», документом, який складається за результатами виконання робіт та, відповідно, підтверджує факт їх виконання, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі виконаних робіт за договорами підписані представниками сторін, скріплені їх печатками, відповідно до цих актів передбачені договорами роботи вважаються виконаними. Таким чином, акти приймання-передачі виконаних робіт відповідають вимогам до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі виконаних робіт та податкові накладні за період з жовтня по листопад 2014 року, згідно з якими ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» виконано робіт для позивача на загальну суму 1 201 911, 00 грн., в тому числі ПДВ 200 318, 50 грн., вартість робіт без ПДВ становить 1 001 592, 50 грн..

Дані податкових накладних, які містяться в матеріалах справи, відповідають даним реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «БЕНЕФІТ» по контрагенту ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» у жовтні і листопаді 2014 року. Дані про суми податку на додану вартість, зазначені в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних позивача, задекларовані позивачем в податкових деклараціях з податку на додану вартість у складі податкового кредиту за жовтень і листопад 2014 року.

Дані актів приймання-передачі виконаних робіт увійшли до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування як витрати операційної діяльності по собівартості придбаних позивачем у ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» робіт (послуг) за вартістю без ПДВ, та включені до податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 1 001 592, 50 грн. (дані за жовтень і листопад).

Наявними в матеріалах справи банківськими документами (виписками по особовим рахункам позивача) підтверджується здійснення позивачем оплати за виконані роботи на користь ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП». Розрахунки між підприємствами закриті, даними бухгалтерського обліку підтверджується, що за роботи згідно з договорами підряду позивач перед ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП» розрахувався повністю.

Таким чином, за операціями із виконання робіт за договорами підряду, укладеними між позивачем та ТОВ «ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП», на комплекс будівельно-монтажних робіт, різного роду аварійно-відновлювальних робіт, робіт з планового обслуговування на базових станціях стільникового зв'язку у різних населених пунктах Житомирської, Черкаської, Вінницької, Чернігівської областей України, документально підтверджуються витрати позивача у загальному розмірі 1 001 592, 50 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 200 318, 50 грн. у жовтні і листопаді 2014 року.

Щодо фінансово-господарських відносин позивача з ТОВ «КОМПАНІЯ ВІТЕК» судом встановлено наступне.

У акті перевірки відповідачем зроблено висновок про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності, що свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні (стор. 63 акта перевірки).

Проте, відповідачем сума ПДВ за операціями між позивачем та ТОВ «КОМПАНІЯ ВІТЕК» до загального розміру завищення ПДВ за актом не включена.

Відповідач в акті перевірки посилається на те, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 06/02/2015р. №36/26-59-22-12-18/32671335 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «БЕНЕФІТ» () щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податку на додану вартість за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 р., по взаємовідносинах з ТОВ «КОМПАНІЯ ВІТЕК» ()», за результатами якого встановлені порушення податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «КОМПАНІЯ ВІТЕК» та донараховано податку на додану вартість за вересень 2014 року на загальну суму 613 099 грн.

В подальшому на підставі висновків акта перевірки податковим органом 19.02.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 613 099, 00грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 306 549, 50 грн..

Не погоджуючись із прийнятим податковим органом податковим повідомленням-рішенням, ПП «БЕНЕФІТ» оскаржило його в адміністративному порядку.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 27.04.2015 року № 7107/10/26-15-10-05-35 податкове повідомлення-рішення від 19.02.2015р. № скасовано в частині застосування штрафних санкцій у сумі 153 274, 00 грн., а в іншій частині залишено без змін.

Позивачем оскаржено Рішенням ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 27.04.2015 року № 7107/10/26-15-10-05-35 до ДФС України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 01.07.2015 року № 13639/6/-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 19.02.2015р. № з урахуванням Рішення ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 27.04.2015 року № 7107/10/26-15-10-05-35, а скаргу ПП «БЕНЕФІТ» - без задоволення.

На підставі висновків акта перевірки та з урахуванням Рішення ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 27.04.2015 року № 7107/10/26-15-10-05-35 податковим органом 04.06.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 613 099, 00грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 153 274, 75грн..

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, ПП «БЕНЕФІТ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року у справі № 826/15487/15 адміністративний позов ПП «БЕНЕФІТ» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.06.2015 року № . На сьогоднішній день Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року у справі № 826/15487/15 набрала законної сили.

У вказаній постанові зазначено: «Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що для формування податкового кредиту необхідно мати первинні документи, які можуть довести реальність здійснення господарської операції, підтвердити факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Надана позивачем документація складена належним чином та у повній мірі відображає виконання сторонами вказаного правочину своїх зобов'язань. Перевіривши дійсність господарських взаємовідносин ТОВ «Компанія Вітек», суд приходить до висновку, що позивач мав всі правові підстави для формування податкового кредиту, з огляду на те, що надана позивачем документація у повній мірі відображає реальні наслідки, що наступили після укладення договорів, та має силу первинної документації в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

З урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем цілком правомірно сформовано у період, що перевірявся, податковий кредит з урахуванням взаємовідносин з ТОВ «КОМПАНІЯ ВІТЕК».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Всі договори, укладені між позивачем та його контрагентами, підписані представниками сторін та скріплені їх печатками. Всі роботи (послуги), що є предметом укладених договорів, відповідають меті та предмету діяльності позивача. Виконання робіт (послуг), які є предметом укладених договорів, підтверджується підписаними актами приймання-передачі виконаних робіт, які відповідають вимогам, встановленим до первинних документів.

Стосовно законності податкового повідомлення-рішення від 03.11.2015 № суд зазначає наступне.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, підставою для відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість результатів обліку є проведені платником податку господарські операції, підтверджені податковими накладними чи іншими документами відповідно до вимог закону.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком продавця.

В той же час, всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування з 01 лютого 2015 року. Тобто у періоді, за який проводилась перевірка, податкові накладні, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить менше 10 000 грн., не підлягали реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, незалежно від кількості таких накладних у звітному періоді, в тому числі і за одним постачальником.

В матеріалах справи наявні податкові накладні, виписані позивачу підприємствами - постачальниками: ТОВ "АВЕСБУД" (код 38643497), ТОВ "СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС" (код 37634001), ТОВ "АДІС-СТРОЙ" (код 38227829), ТОВ "НАКСТ" (код 37448899), ТОВ "СІБОЛ" (код 37265968), ТОВ "ГРОСС" (код 30729660), ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" (код 38950646), ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" (код 39051639), ТОВ "ПРОМРЕСТАЛ" (код 39066980), ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ" (код 39398316), ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" (код 39127257), ТОВ "КОМПАНІЯ ВІТЕК" (код 38544698). Накладні оформлені відповідно до вимог, встановлених п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України та наказів Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», які були чинними у відповідні періоди здійснення господарських операцій та виписки податкових накладних. Податкові накладні мають всі обов'язкові реквізити, підписані від імені особи, яка склала податкову накладну, мають відтиски печаток підприємств - постачальників.

Відтак, суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем сум податку до податкового кредиту за відповідні періоди 2012 - 2014 років.

Стосовно законності податкового повідомлення-рішення від 03.11.2015 № суд зазначає наступне.

У відповідності до норми пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п. 135.2. ст. 135 Податкового кодексу України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Одночасно нормою абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п. 139.1.9. Податкового кодексу України). Відповідач в акті перевірки посилається саме на ці норми Податкового кодексу України про заниження позивачем податку на прибуток на загальну суму 11 395 222 грн..

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує факт її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, підставою для обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону встановлено наступні вимоги до первинного документа: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі робіт та надання послуг і податкові накладні мають всі необхідні реквізити для надання документу юридичної сили і доказовості у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

Отримані позивачем роботи і послуги від підприємств - постачальників: ТОВ "АВЕСБУД" (код 38643497), ТОВ "СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС" (код 37634001), ТОВ "АДІС-СТРОЙ" (код 38227829), ТОВ "НАКСТ" (код 37448899), ТОВ "СІБОЛ" (код 37265968), ТОВ "ГРОСС" (код 30729660), ТОВ "ІНТЕРБУД-ЦЕНТР" (код 38950646), ТОВ "БУД ПЕРСПЕКТИВА" (код 39051639), ТОВ "ПРОМРЕСТАЛ" (код 39066980), ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ" (код 39398316), ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ ГРУП" (код 39127257), за актами приймання-передачі робіт (послуг) та податковими накладними, оформленими належним чином, є для позивача витратами на операційну діяльність, тому у податковому обліку з податку на прибуток відносяться до складу витрат у загальному розмірі 58 500 908, 00 грн., у тому числі за звітними періодами:

- за 2012 рік у сумі 19 153 451 грн.;

- за 2013 рік у сумі 29 045 538 грн.;

- за 2014 рік у сумі 10 301 919 грн.

Здійснення позивачем оплати отриманих робіт та послуг на користь підприємств - постачальників підтверджується банківськими документами (виписками по особових рахунках) позивача.

Таким чином, суд вважає, що за наведених обставин у відповідача не було правових підстав для визначення позивачу спірної суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за період 2012-2014 років по господарських операціях з контрагентами - постачальниками.

Стосовно посилання відповідача в акті перевірки на акти про неможливість проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання (перелічених постачальників ПП «БЕНЕФІТ» та їх контрагентів) щодо підтвердження взаємовідносин з контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку, якими не підтверджено реальність господарських операцій постачальників ПП «БЕНЕФІТ» та їх контрагентів, як на підставу обґрунтування порушення ПП «БЕНЕФІТ» податкового законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до акта перевірки, по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «АВЕСБУД», ; ТОВ «СПЕЦПІДРЯД СЕРВІС», ; ТОВ «АДІС-СТРОЙ», ; ТОВ «НАКСТ», ; ТОВ «СІБОЛ», ; ТОВ «ГРОСС», 30729660; ТОВ «ІНТЕРБУД-ЦЕНТР», ; ТОВ «ПРОМРЕСТАЛ», , реальність господарських операцій не підтверджена актами про неможливість проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання (перелічених постачальників ПП «БЕНЕФІТ» та їх контрагентів) щодо підтвердження взаємовідносин з контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Відповідно до п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Таким чином, посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання (перелічених постачальників ПП «БЕНЕФІТ» та їх контрагентів) щодо підтвердження взаємовідносин з контрагентами, їх реальності та повноти відображення в обліку, якими не підтверджено реальність господарських операцій постачальників ПП «БЕНЕФІТ» та їх контрагентів, є неправомірним та не може слугувати підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 10.10.2012 за № К-24491/10, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників по ланцюгу для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань.

Жодним нормативним актом України не передбачена відповідальність добросовісного платника податків (замовника, покупця) за дії його контрагента. Слід зауважити, що жодним нормативним актом не передбачено обов'язку перевірки статусу контрагента.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2013 року у справі № к/9991/64514/11 зазначено, що чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів.

Аналогічна позиція наведена і в постанові Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2012 року у справі № К/9991/81953/11, згідно якої «…на час здійснення господарських операцій (за якими податкова інспекція не визнала обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ) контрагент позивача був включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також мав свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ. За таких обставин покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцем, ні за можливу недостовірність відомостей про нього, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї. … До того ж, чинне законодавство не зобов'язує і не наділяє юридичних осіб правом перевіряти відповідність законодавству та достовірність установчих документів, свідоцтв своїх контрагентів по угодах та достовірність їх підписів. Позивач, як платник податків, діяв у межах діючого законодавства, не обізнаний про умисел контрагента та не відповідає за його звітність. При цьому судами безпідставно не прийнято до уваги доводи позивача про те, що він не має права витребовувати у контрагента документи з метою доведення, ким саме виконувались прийняті ним роботи, або перевіряти кількість працюючих осіб контрагента, а відтак і щодо відсутності у діях позивача порушень норм чинного податкового законодавства з наведених вище підстав».

Листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 визначено, що оцінюватися при дослідженні факта здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факта реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Більше того, за період, що перевірявся, вся податкова звітність, надана ПП «БЕНЕФІТ» до податкових органів, була прийнята без зауважень.

Таким чином, неналежне ведення податкової звітності контрагентами ПП «БЕНЕФІТ» не може слугувати підставою для висновків про відсутність операцій, а здійснення ПП «БЕНЕФІТ» господарських операцій з контрагентами, які на час здійснення цих операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, мали дійсні свідоцтва платника податку на додану вартість, та в діяльності яких в подальшому було виявлено порушення податкового законодавства та порядку ведення податкової звітності, не може бути підставою для висновків про порушення ПП «БЕНЕФІТ» податкового законодавства.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши у сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що господарські відносини між позивачем та підприємствами - постачальниками документально підтверджені та мали реальний характер.

Судом враховується, що згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними": при кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі.

Однак, відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагентів за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), а договори, укладені позивачем з контрагентами до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Слід відмітити, що податковим органом не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження "фіктивності" здійснених позивачем господарських операцій, пояснень посадових осіб контрагентів позивача, відомостей про порушення кримінальних справ щодо посадових осіб контрагентів позивача, тощо.

Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Зазначене вказує на необґрунтованість тверджень відповідача про фіктивність проведених позивачем господарських операцій.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що під час проведення перевірки відповідачем не встановлено наявності належних доказів неправомірного заниження податку на прибуток та формування позивачем податкового кредиту, матеріали справи аналогічних доказів в собі також не містять, внаслідок чого податкові повідомлення-рішення від 03.11.2015 № та № підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов приватного підприємства «БЕНЕФІТ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві від 03 листопада 2015 року № .

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві від 03 листопада 2015 року № .

4. Стягнути судові витрати у сумі 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) на користь Приватного підприємства «БЕНЕФІТ» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Головного управління ДФС у м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський