Справа № 2-а-2025/11
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2025/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2011 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Кошель Л. М. , розглянувши у скороченому провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він має статус дитини війни відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, згідно ст.6 цього Закону йому повинна щомісяця виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але в порушення вимог діючого законодавства відповідачем ця допомога виплачується в значно меншому розмірі. А тому позивач просив суд визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати йому соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипротиправною та зобовязати відповідача провести йому перерахунок та виплату вказаної допомоги, встановивши її на рівні 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за період з 12.03.2011 р.

Таким чином, судовому розгляду підлягають позовні вимоги за період з 12.03.2011 р.

На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач належить до числа осіб, на яких поширюється дія Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та одержує пенсію за віком, з 01.01.2008 року йому призначено підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008 року №530, що слідує з матеріалів справи.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст.6 Закону Про соціальний захист дітей війни було викладено в новій редакції і передбачено виплату з 01.01.2008 року вказаного вище підвищення до пенсії дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Але за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп вказані вище положення визнані неконституційними.

При вирішенні даного спору суд також виходить з наступного. Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом, жодних нормативно-правових актів, які б регулювали питання призначення підвищення до пенсії дітям війни, крім вказаного вище Закону Про соціальний захист дітей війни, ні Верховна Рада, ні КМ України не приймали. А тому, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача з приводу відсутності механізму реалізації положень ст. 6 Закону Про соціальний захист дітей війни, оскільки в самій статті 6 визначено розмір такого підвищення, а саме: 30% мінімальної пенсії за віком.

Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача в письмових запереченнях на позов з приводу того, що неможливо при визначенні розміру даного підвищення до пенсії позивача застосовувати мінімальну пенсію за віком, як розрахункову величину.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

А тому, суд вважає за можливе не приймати до уваги положення ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем його права на одержання підвищення до пенсії в розмірах, передбачених Законом Про соціальний захист дітей війни.

Безпідставними суд також вважає будь-які посилання на відсутність коштів щодо забезпечення виплати вказаного підвищення до пенсії у розмірах, передбачених Законом, оскільки органи державної влади та місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

А як встановлено судом, виплата підвищення як дитині війни проводиться до пенсії позивача саме органами ПФУ починаючи з 01.01.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати№ 1646-УІ від 20.10.2009 р. прожитковий мінімум на 2010 рік для осіб, які втратили працездатність , становить : з 1 січня 2010 року 695 грн., з 1 квітня 2010 року 706 грн., з 1 липня 2010 року 709 грн., з 1 жовтня 2010 року 723 грн., з 1 грудня 2010 року 734 грн.

Отже, розмір підвищення до пенсії позивача, яке виплачується відповідачем, не відповідає вимогам ст. 6 Закону Про соціальний захист дітей війни, тобто, є меншим за 30% від мінімальної пенсії за віком.

Але, 19.06.2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року №3491-VІ відповідно до якого було внесено зміни до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік. Так в п. 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік було вказано що, Прикінцеві положення доповнити пунктом 4 такого змісту: 4. Установити, що у 2011 році норми і положення статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., №13, ст. 178 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання вищевказаного Закону України Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року була прийнята постанова за №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, в п. 6 якої було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Вказана постанова набрала чинності з 23.07.2011 року. Закони України про державний бюджет України на 2010 та 2011 роки, Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік та Закон України Про соціальний захист дітей війни є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної ради України, тобто актами однакової юридичної сили, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних законів над іншими, в тому числі і в залежності від предмета правового регулювання. Також відсутні закони, які б регулювали питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Загальновизнаним є те, що серед двох однопредметних актів застосуванню підлягає той, який діє у часі пізніше, якщо інше не передбачено самим цим актом.

Таким чином, проаналізувавши всі зазначені правові норми суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку вказаної соціальної допомоги позивача у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є протиправними, за період з 12.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війниу відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком.

Вимоги позивача про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії, встановлене для дітей війни, в розмірі 30% від затвердженого законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підлягають до задоволення за період з 12.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Згідно ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

А тому керуючись ст. ст. 19, 113 Конституції України, Законом України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати № 1646-УІ від 20.10.2009 р., ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, ст.ст.9,11,14,70,158-163,183-2,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війниу відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30 відсотків від визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком /розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/ з 12 березня 2011 року по 22.07.2011 року включно з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2