Справа № 804/8131/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 р. Справа № 804/8131/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддівСтепаненко В.В. Кононенка О.В., Сидоренка Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний комбінат» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації, -
Приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 01.04.2016 року № 7219/6/99-99-21-01-15.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає індивідуальну податкову консультацію, надану Державною фіскальною службою України листом від 01.04.2016 року № 7219/6/99-99-21-01-15 протиправною та такою, що суперечить положенням Податкового кодексу України, оскільки позивач виробляє бензол сирий кам'яновугільний, а за нормами чинного податкового законодавства, що регулюють поняття акцизного складу, виробники бензолу не зобов'язані створювати акцизні склади і обладнувати їх резервуари витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Позивач наголошує, що вказані норми є однозначними і не підлягають широкому трактуванню, однак висновок відповідача, викладений в оскаржуваній податковій консультації, не відповідає вимогам чинного законодавства.
Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку статті 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача. Відповідач правом на подання письмових заперечень на позов або пояснень не скористався.
Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частинами 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що за відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 27.02.1992 року Виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів була проведена первинна реєстрація юридичної особи ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» (розпорядження №1059-р), 4 травня 2016 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області була проведена перереєстрація товариства. Видами діяльності товариства за КВЕД-2010 визначено: виробництво чавуну, сталі та феросплавів, виробництво коксу та коксопродуктів, професійно технічна освіта, оптова торгівля металами та металевими рудами, оптова торгівля хімічними продуктами.
17 березня 2016 року з метою вирішення питань практичного застосування норм Податкового кодексу України, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з запитом № 1372 «Про надання індивідуальної податкової консультації щодо необхідності створення акцизного складу на ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського», в якому просив надати індивідуальну податкову консультацію з такого питання: «Чи необхідно на ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського», що є виробником бензолу сирого кам'яновугільного (код за УКТ ЗЕД 2707 10 90 00), який в подальшому реалізовується на експорт, створювати акцизний склад?».
8 квітня 2016 року позивач отримав індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, надану листом від 01.04.2016 року №7219/6/99-99-21-01-15.
За змістом вказаного листа визначено, що бензол (код за УКТ ЗЕД 2707 10 90 00), відповідно до підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у взаємозв'язку з підпункту 215.3.4 пунтку 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, належить до підакцизного товару - пального, у зв'язку з чим акцизний склад підлягає створенню на підприємствах, розташованих на митній території України, де розпорядник акцизного складу проводить свою господарську діяльність, зокрема, шляхом вироблення пального.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Пунктами 52.1 та 52.2 статті 52 Податкового кодексу України встановлено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Згідно з пунктом 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
За приписами пунктів 53.1, 53.3 статті 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.
Відповідно до пункту 5 Методичних рекомендацій щодо надання органами Державної податкової служби України письмових податкових консультацій, надісланих листом Державної податкової служби України від 21.01.2011 року №1600/7/10-1017/220, консультація повинна відповідати таким вимогам:
- надаватися згідно з цими Рекомендаціями, виходячи з положень Податкового кодексу України та економічного змісту того чи іншого виду податку, збору (обов'язкового платежу), інших законів, що регулюють справляння відповідних зборів/плати;
- містити у назві посилання на конкретну статтю або пункт акта законодавства, щодо якого вона надається;
- відповідати вимогам Типової інструкції з діловодства в органах ДПС, затвердженої наказом ДПА України від 01.07.1998 року № 315, розробленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.1997 року № 1153 «Про затвердження Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади».
Однак, при дослідженні оскаржуваної податкової суд приходить до висновку, що відповідачем у листі від 01.04.2016 року №7219/6/99-99-21-01-15 не дотримано вимог чинного законодавства, оскілки при наданні роз'яснень в порушення пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України не наведено опис питання, яке поставлено позивачем в заяві № 1372 від 17.03.2016 року, не враховані фактичні обставини, які вказані у зверненні позивача, обґрунтування застосування норм законодавства та відсутній висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства, а наведено лише загальний перелік норм Податкового кодексу.
Згідно з пунктом 53.3 статті 53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 01.04.2016 року №7219/6/99-99-21-01-15.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем при розгляді справи не було доведено правомірності оскаржуваної консультації.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір підлягає компенсації за користь бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний комбінат» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 01.04.2016 року №7219/6/99-99-21-01-15.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України на користь приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний комбінат» судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.В. Степаненко О.В.Кононенко Д.В.Сидоренко