Справа № 495/8422/16-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 495/8422/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гайда-Герасименко О.Д.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Лук'янчук О.В.,

при секретарі - Шепель О.В.,

за участю: представника Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області - Грицак Катерини Василівни, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2016 року (про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, приватного нотаріуса Зуєвої Наталії Василівни, за участю третьої особи: ОСОБА_5, про визнання протиправними дій і скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, приватного нотаріуса Зуєвої Н.В. про визнання протиправними та скасування рішення селищної ради № 152 від 11.08.2016 року "Про обрання ОСОБА_5 секретарем Затоківської селищної ради VII скликання" та вчиненої на його підставі реєстраційної дії щодо внесення відповідних змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також, 27 жовтня 2016 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії будь-яким уповноваженим на те особам щодо внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівника та підписанта Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до моменту вирішення даної справи по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2016 року клопотання позивача задоволено. Суд заборонив вчиняти будь-які реєстраційні дії будь-яким уповноваженим на те особам щодо внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівника та підписанта Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (, вул. Приморська, 21 смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області) до моменту вирішення даної справи по суті.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову у задоволені клопотання позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, та скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За нормами матеріального права суд кваліфікує спірні правовідносини, тобто дає їм правову оцінку. Застосування судом норм матеріального права полягає у співставленні встановлених судом обставин з ознаками норми матеріального права, яка регулює поведінку учасників спірних відносин, а також у з'ясуванні відповідних правових наслідків у разі порушення такої норми кимось із учасників.

Застосування судом норм процесуального права полягає у вчиненні процесуальних дій та ухваленні рішень, що обумовлені обставинами розгляду справи.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Також, статтею 165 КАС України передбачено, що мотивувальна частина ухвали суду першої інстанції повинна містити зазначення мотивів, з яких суд дійшов до висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладену правову норму, самостійними підставами забезпечення адміністративного позову є:

1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі;

2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладення значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи із конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із передбачених статті 117 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для забезпечення адміністративного позову суд може вживати заходи шляхом: 1) зупинення дії всього рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що долучені до клопотання для його обґрунтування, керуючись законом.

Відповідні підстави, згідно частини 1 статті 118 КАС України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у клопотанні особи щодо забезпечення позову.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про очевидність ознак протиправності оскаржуваного рішення та вважав, що з боку сторін даного провадження поза відома інших осіб і суду можуть ініціюватися реєстраційні дії в будь-який час, і поновлення прав позивача, в такому випадку буде значно утрудненим та потребуватиме вжиття великих зусиль та неспівмірних витрат.

Вивчивши копії матеріалів адміністративного позову, а також клопотання позивача, колегія суддів не може погодитися з такою позицією суду першої інстанції, оскільки висновки щодо очевидності ознак протиправності дій чи бездіяльності відповідачів, а також Рішення №152 від 11 серпня 2016р. Затоківської селищної ради можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів по справі у судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Також, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх тверджень, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ухвалі про забезпечення позову повинен був навести усі мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати конкретні ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Однак, в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції в своїй ухвалі не навів належних мотивів з яких він виходив та не зазначив беззаперечних доказів в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Надаючи юридичну оцінку заявленому позивачем клопотанню про забезпечення адміністративного позову, відповідно до статті 117 КАС України та доводам апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що позивачем в порушення вимог статей 69, 71 КАС України не надано конкретних доказів та належним чином не обґрунтовано підстав для забезпечення адміністративного позову.

Тому, дослідивши матеріали адміністративного позову, колегія суддів не вбачає очевидної небезпеки, заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача та не вважає, що невжиття обраним позивачем шляхом заходів забезпечення адміністративного позову може привести до того, що відновлення її прав буде потребувати значних зусиль. Позивачем не надано належних доказів того, що ОСОБА_5 вчиняє або намагається (має намір) вчинити будь-які дії щодо яких заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Колегія суддів, також звертає увагу на те, що з моменту прийняття оскаржуваного Рішення №152 Затоківською селищною радою від 11 серпня 2016 року до моменту звернення до суду з відповідним клопотанням (27 жовтня 2016 року) пройшов значний період часу.

Таким чином, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про задоволення клопотання про забезпечення позову, оскільки жодного належного доказу в підтвердження існування передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивач до суду не надав.

Зазначене свідчить про порушення судом першої інстанції вимог статті 159 КАС України, якою передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, при постановлені ухвали про забезпечення позову були порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного питання, у зв'язку з чим, відповідно до статті 202 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2016 року (про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову) - скасувати, та прийняти нову ухвалу, якою у задоволені клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук'янчук