Справа № 812/438/16
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року справа №812/438/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі № 812/438/16 за позовом Луганської митниці ДФС до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2016 року Луганська митниця ДФС (надалі - позивач) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області (надалі - УДКС у Старобільському районі Л/о), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (надалі - ТОВ «ЛЕО»), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30 серпня 2016 року про визнання протиправною бездіяльності управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, що полягає у безпідставній відмові у проведенні платежів за зобов'язаннями Луганської митниці ДФС по платіжним дорученням: №735 від 18.04.2016 на суму 4682,38 грн.; №780 від 22.04.2016 на суму 20253,41 грн.; №781 від 22.04.2016 на суму 420,50 грн.; №782 від 22.04.2016 на суму 3042.1 1 грн.; №783 від 22.04.2016 на суму 7602,42 грн., зобов'язання управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області провести оплату поданого Луганською митницею ДФС платіжного доручення на оплату рахунку за перетікання реактивної енергії №56-МР/4/3 від 15.04.2016 суму 420,50 грн. (т. 1, а.с. 3-10, 161-163).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, що полягає у безпідставній відмові у проведенні платежів за зобов'язаннями Луганської митниці ДФС за платіжними дорученнями від 18.04.2016 № 735 на суму 4682,38 грн. за період з 18.04.2016 по 11.08.2016; від 22.04.2016 № 780, 782, 783 за період з 22.04.2016 по 11.08.2016, та неоплаті платіжного доручення від 22.04.2016 № 781 на суму 420,50 грн. з 22.04.2016.

Зобов'язано управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області провести оплату поданого Луганською митницею ДФС платіжного доручення на оплату рахунку за перетікання реактивної енергії від 15.04.2016 № 56-МР/4/3 на суму 420,50 грн.

Відповідач із вищезазначеним судовим рішенням не погодився, послався на неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято уваги, що листом Державної казначейської служби України від 09.12.2015 року № 19-10/666-31224 зобов'язано проводити розрахунки за спожиту електроенергію з постачальниками за умови перереєстрації підприємства ТОВ «ЛЕО» на територію, підконтрольну українській владі, а ТОВ «ЛЕО» згідно відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємств та громадських формувань і досі здійснює господарську діяльність у м. Луганську, яке, відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р віднесено до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Апелянт також зазначає, що на виконання пункту 2 Постанови Правління НБУ від 06.08.2014 № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" УДКСУ у м. Сєвєродонецьку призупинено операції з приймання (виплати) переказу коштів на території, які не контролюються українською владою, а також вказує, що згідно Указу Президента України від 24.09.2014 № 744/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 серпня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності та постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей", обмежено проведення видатків на території не підконтрольній українській владі (т. 1, а.с. 244-245).

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому, серед іншого, просив розглядати справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, засобами факсимільного зв'язку надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутності.

Не з'явився у судове засідання і представник третьої особи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про врученням поштового відправлення, а також надісланим до суду заперечення на апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги встановила наступне.

Позивач, Луганська митниця ДФС є органом виконавчої влади в галузі митної справи, який безпосередньо забезпечує дотримання законодавства України з питань митної справи, справляння податків, зборів та інших платежів та виконання інших завдань, покладених на митну службу України.

Відповідач, Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області є територіальним органом Державної казначейської служби України, здійснює свою діяльність відповідно до Положення про Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011 року № 126.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Сєвєродонецького району електричних мереж є юридичною особою, (код ЄДРПОУ - 31443937), місце знаходження юридичної особи: 91021, Луганська область, місто Луганськ, квартал Гайового, будинок 35А, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2015 року між Управлінням Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області (надалі за текстом - Казначейство) та Луганською митницею ДФС (надалі за текстом - клієнт) укладено договір № 75 про здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Пунктом 1.1 цього договору встановлено, що орган Казначейства відкриває клієнту бюджетні та не бюджетні рахунки та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до вимог законодавства України та умов цього Договору.

Згідно підпункту 2.1.12 пункту 2.1 розділу 2 цього договору, Казначейство має право здійснювати платежі клієнта з урахуванням законодавства.

Крім того, відповідно до п.п. 2.2.3 Договору, клієнт має право вимагати виконання умов розрахунково-касового обслуговування та інших обумовлених цим Договором послуг, а натомість, на підставі п.п. 2.3.2 п. 2.3 договору, Казначейство зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції за дорученням клієнта (т.1, а.с. 12-14).

13 січня 2016 року між Луганською митницею в особі в.о. начальника Луганської митниці ДФС Радченка Андрія Володимировича і ТОВ «ЛЕО» в особі: начальника Новопсковського РЕМ ТОВ «ЛЕО» Чурхая Олександра Івановича, начальника Біловодського РЕМ ТОВ «ЛЕО» Кривякіна Анатолія Миколайовича, начальника Сватівського району електричних мереж Маханько Павла Борисовича, начальника Старобільського РЕМ ТОВ «ЛЕО» Коваленко Олександра Владиславовича укладено договори № 103, 56, 315, 698 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти (т. 1, а.с. 15-42).

На виконання умов вищезазначених договорів, за наявності грошових коштів на рахунках, позивачем до відповідача надані платіжні доручення та рахунки за спожиту у квітні 2016 року електричну енергію, а саме:

- по Новопсковському РЕМ - рахунок № 103/4/1 від 12.04.2016 року, платіжне доручення № 735 від 18.04.2016 року на суму 4 682,38 грн., які отримано відповідачем 18.04.2016 року (т.1, а.с. 44-45).

Зазначені платіжні доручення, а також Реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 18.04.2016 року № 50 направлено відповідачу разом із супровідним листом 18.04.2016 року та отримані останнім у той же день, 18.04.2016 року, про що свідчить штамп канцелярії УДКСУ у Старобільському районі Луганської області на супровідному листі до зазначених платіжних дорученням, а також на реєстрі зобов'язань (т.1, а.с. 43, 211).

- по Біловодському РЕМ - рахунок № 56-МР/4/1 від 15.04.2016 року, платіжне доручення № 780 від 22.04.2016 року на суму 20 253,41 грн., рахунок № 56-МР/4/3 від 15.04.2016 року, платіжне доручення № 781 від 22.04.2016 року на суму 420,50 грн. (т. 1, а.с. 47-50);

- по Сватівському РЕМ - рахунок № 315-ТР/4/1 від 18.04.2016 року, платіжне доручення № 782 від 22.04.2016 року на суму 3 042,11 грн. (т. 1, а.с. 51-52);

- по Старобільському РЕМ - рахунок № 698ТР/4/1 від 20.04.2016 року, платіжне доручення № 783 від 22.04.2016 року на суму 7 602,42 грн. (т. 1, а.с. 53-54).

Вищезазначені платіжні доручення, а також Реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 22.04.2016 року № 55 також направлено відповідачу разом із супровідним листом 22.04.2016 року та отримані останнім у той же день, 22.04.2016 року, про що свідчить штамп канцелярії УДКСУ у Старобільському районі Луганської області на супровідному листі до зазначених платіжних дорученням, а також на реєстрі зобов'язань (т. 1, а.с. 46,212).

Відповідач, листом № 02-16/538 від 09 серпня 2016 року повідомив позивача, що повертає без виконання, у тому числі, платіжні доручення № 735 від 18.04.2016 року, №№ 780,781,782, 783 від 22.04.2016 року у зв'язку із закінченням терміну дії цих платіжних доручень (т. 1, а.с. 164).

В свою чергу, позивачем, у зв'язку з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2016 року № 447 «Питання проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з постачальником електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання"» (надалі - Постанова № 447) надано до відповідача нові платіжні доручення, а саме:

- по рахунку від 12.04.2016 року № 103/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 року № 1652 замість платіжного доручення від 18 квітня 2016 року № 735 (т.1, а.с. 206);

- по рахунку від 15.04.2016 року № 56-МР/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 року № 1653 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 780 (т.1, а.с. 207);

- по рахунку від 15.04.2016 року № 56-МР/4/3 платіжне доручення від 11.08.2016 року № 1654 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 781 (а.с. 208);

- по рахунку від 18.04.2016 року № 315-ТР/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 року № 1655 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 782 (а.с. 209);

- по рахунку від 20.04.2016 року № 698/4/1 платіжне доручення від 11.08.2016 року № 1656 замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 783 (а.с. 210).

Вищезазначені платіжні доручення, а також Реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 11.08.2016 року № 122 направлено відповідачу разом із супровідним листом 11.08.2016 року та отримані останнім у той же день, 11.08.2016 року, про що свідчить штамп канцелярії УДКСУ у Старобільському районі Луганської області на супровідному листі до зазначених платіжних дорученням, а також на реєстрі зобов'язань (т. 1, а.с. 165, 213-214).

Того ж дня, 11 серпня 2016 року відповідачем проведено платежі за спожиту у квітні 2016 року активну електричну енергію за платіжними дорученнями за №№ 1652, 1653, 1655, 1656 (т.1, а.с. 170-171).

Несплаченим залишилось лише платіжне доручення № 1654 від 11.08.2016 року замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 781 на суму 420,50 грн. за реактивну електроенергію.

Зазначена обставина відповідачем не заперечується та не є спірною у справі.

У своїх запереченням на заяву про уточнення позовних вимог, відповідач зазначив, що ані Постановою № 447, ані Протоколом наради з питань стану розрахунків за електричну енергію ТОВ «ЛЕО» від 30.06.2016 року не врегульовано питання оплати за перетікання реактивної енергії і саме тому платіжне доручення № 1654 від 11.08.2016 року замість платіжного доручення від 22 квітня 2016 року № 781 на суму 420,50 грн., яке залишилось несплаченим (т. 1, а.с. 169).

Повністю задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що бездіяльність Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області щодо невиконання платіжних доручень Луганської митниці ДФС № 735 в період з 18.04.2016 року по 11.08.2016 року; № 780, 782, 783 в період з 22.04.2016 року по 11.08.2016 року, та № 781 на суму 420,50 грн. з 22.04.2016 року і по день винесення постанови (11.10.2016 року) на користь ТОВ "ЛЕО" є протиправною, та такою, що порушує права позивача як розпорядника бюджетних коштів, впливає на виконання ним своїх обов'язків та призвела до негативних наслідків (нарахування пені за прострочення платежу).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Бюджетним кодексом України, Порядком казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23.08.2012 № 938, Порядком казначейського обслуговування державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.12.2012 №1407, постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 № 263 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження".

Як зазначалось вище, позивачем до відповідача надано платіжне доручення від 18.04.2016 року № 735, а також платіжні доручення від 22.04.2016 року: № 780 на суму 20 253,41 грн., № 781 на суму 420,50 грн., № 782 на суму 3042,11 грн., № 783 на суму 7 602,42 грн. для перерахування коштів ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» за спожиту електроенергію.

Із заперечень відповідача вбачається, що УДКС у Старобільському районі Л/о не здійснено перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" за вищевказаними платіжними дорученнями, оскільки ТОВ "ЛЕО" у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру зареєстровано на території, яка не підконтрольна українській владі, а згідно Указу Президента України від 24.09.2014 № 744/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 серпня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності" та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей", обмежено проведення видатків на території не підконтрольній українській владі.

Крім того, відповідач послався на те, що на виконання пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", Казначейством призупинено операції з приймання (виплати) переказу коштів з (на) території, які не контролюються українською владою.

До того ж, відповідач звертає увагу суду на той факт, що ДКСУ отримала лист СБУ від 30.12.2015 року з грифом «Для службового користування», відповідно до якого органи Державної казначейської служби України були вимушені тимчасово зупинити всі проплати на користь ТОВ «ЛЕО» та на який органи Державної казначейської служби України не мають право не відреагувати.

Разом з тим, як зазначалось вище, 27 січня 2015 року між Управлінням Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області (надалі за текстом - Казначейство) та Луганською митницею ДФС (надалі за текстом - клієнт) укладено договір № 75 про здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Пунктом 1.1 цього договору встановлено, що орган Казначейства відкриває клієнту бюджетні та не бюджетні рахунки та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до вимог законодавства України та умов цього Договору.

Згідно підпункту 2.1.12 пункту 2.1 розділу 2 цього договору, Казначейство має право здійснювати платежі клієнта з урахуванням законодавства.

Крім того, відповідно до п.п. 2.2.3 Договору, клієнт має право вимагати виконання умов розрахунково-касового обслуговування та інших обумовлених цим Договором послуг, а натомість, на підставі п.п. 2.3.2 п. 2.3 договору, Казначейство зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції за дорученням клієнта (т. 1, а.с. 12-14).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, всупереч умовам договору від 27.01.2015 року № 75, укладеного між позивачем та відповідачем про здійснення розрахунково-касового обслуговування, останнім не здійснено перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", тобто, відповідачем умови вказаного договору фактично не виконано.

Таким чином, заборгованість Луганської митниці ДФС перед ТОВ «ЛЕО» за спожиту активну електричну енергію та реактивну електроенергію за квітень 2016 року становить 36 000,82 грн.

Колегія суддів зазначає, що УДКС у Старобільському районі Луганської області неправомірно не перерахувало на розрахункові рахунки ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" грошові кошти за платіжними дорученнями за № № 735, 780,781,782,783 на загальну суму 36 000,82 грн. з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення (далі - Управління Казначейства), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2015 за №1060/27505 Управління Казначейства є територіальним органом Державної казначейської служби України, основним завданням Управління Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

При здійсненні операцій по виконанню платіжних доручень органи Казначейства дотримуються вимог Національного банку України щодо форми, обов'язкових реквізитів, строку дії платіжного доручення та вимог до заповнення розрахункових документів, визначених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976.

Згідно з ч.1 ст.43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає:

1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства;

2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями;

3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України;

4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Частиною 3 статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом енергоносіїв у межах встановлених відповідним головним розпорядником бюджетних коштів обґрунтованих лімітів споживання.

23 серпня 2012 року наказом Міністерства фінансів України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.09.2012 за №1569/21881 затверджено Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів №938 (надалі - Порядок № 938).

Пунктом № 2.2 Порядку № 938, у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють функції, зокрема, здійснення операцій по виконанню платіжних доручень.

Так, відповідно до п.10.1. Порядку № 938, органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень (додаток 26 до цього Порядку) розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків бюджетних коштів на рахунках розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування.

Підтвердні документи (договори, звіт про результати проведення процедури закупівлі тощо) надаються у разі потреби здійснення авансування, поетапної оплати зареєстрованих бюджетних фінансових зобов'язань тощо.

Згідно з вимогами п.10.3. Порядку № 938, платіжні доручення (додаток 26 до цього Порядку) подаються до органів Казначейства в кількості примірників, необхідних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Форма, обов'язкові реквізити, строк дії платіжних доручень та вимоги до заповнення розрахункових документів на паперових носіях визначено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976.

У платіжному дорученні повинні бути заповнені всі реквізити, передбачені його формою. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів та повинен містити повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бюджетних коштів отримувачу. У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі "Одержано банком" платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляються дата подання та підпис казначея.

Подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів).

Перерахування бюджетних коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) здійснюються на підставі першого примірника розрахункового документа, який залишається на зберіганні в органі Казначейства.

Органи Казначейства зберігають розрахункові документи згідно з вимогами законодавства.

Згідно з п.10.5. Порядку № 938 орган Казначейства при здійсненні видатків шляхом проведення платежів з рахунків розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів надає розпоряднику бюджетних коштів (одержувачу бюджетних коштів) виписки з рахунка про здійснені операції за результатами попереднього операційного дня з відміткою у вигляді відбитка штампа встановленого зразка та підписом казначея.

Пункт 10.7 Порядку № 938 містить вичерпний перелік підстав для неприйняття платіжного доручення до виконання. Платіжне доручення, не прийняте до виконання, не пізніше наступного робочого дня повертається без виконання органами Казначейства розпорядникам бюджетних коштів (одержувачам бюджетних коштів), від яких воно надійшло.

На зворотному боці платіжного доручення, не прийнятого у зв'язку з причинами, зазначеними у підпунктах "а", "д"-"ж", зазначаються причини повернення без виконання та дата його повернення за підписами керівника структурного підрозділу (заступника керівника структурного підрозділу) і виконавця.

Обґрунтовуючи підстави для неперерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" за платіжними дорученнями за № № 735, 780,781,782,783 на загальну суму 36 000,82 грн., відповідач послався на те, що ТОВ «ЛЕО» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано на тимчасово непідконтрольній території, а згідно Указу Президента України від 24.09.2014 № 744/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 28 серпня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності» та постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей", обмежено проведення видатків на території не підконтрольній українській владі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.23 ЗУ "Про електроенергетику" (із змінами згідно із Законом № 1207-VII від 15.04.2014; в редакції Закону № 284-VIII від 07.04.2015) особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року по справі № 826/18826/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595 (надалі - Тимчасовий прядок Постанови № 595).

З огляду на приписи ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Крім того, колегія зазначає, що ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" здійснює ліцензійну діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електроенергії за регульованим тарифом на території Луганської області.

07.05.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 263 Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (надалі - Постанова № 263).

Пунктом 1 Постанови № 263 установлено, що: купівля та продаж з 1 травня 2015 р. електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - неконтрольована територія), на іншу територію України (далі - контрольована територія) та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію (далі - різниця перетоків електричної енергії), здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міністерством енергетики та вугільної промисловості (далі - виробники електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території), та/або публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" у Донецькій області і товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" у Луганській області; різниця перетоків електричної енергії враховується окремо за Донецькою та Луганською областями в точках обліку, які розташовані на контрольованій території.

За змістом цієї норми вбачається, що на ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" з 01.05.2015 року покладено обов'язок здійснювати продаж електричної енергії та різницю перетоків електричної енергії на неконтрольованій владою України території Луганської області.

До того ж, відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), станом на 12.02.2016 року, ліцензійну діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Луганської області здійснює ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання".

Слід також зазначити, що постановою НКРЕКП від 25.12.2015 № 3123 для ТОВ "ЛЕО" встановлені тарифи на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, що введені в дію з 01.01.2016 року.

Згідно з ч. 7 ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, в оперативному управлінні або господарському віданні яких знаходяться об'єкти, щодо яких здійснюється закупівля енергосервісу, мають право брати довгострокові зобов'язання за енергосервісом на підставі істотних умов договору енергосервісу, затверджених Міністерством фінансів України (щодо об'єктів державної власності), Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою (щодо об'єктів комунальної власності).

Відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669 не передбачено вимог до підприємств, установ, організацій змінити юридичну адресу свого місцезнаходження. Також цей Закон не містить обмежень у здійсненні розрахунків з підприємствами, які мають юридичну адресу на неконтрольованій території. У відповідності до ст. 5 зазначеного Закону ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого входять і населені пункти Луганської області. Ці населені пункти входять у сферу ліцензованої діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО". Будь-яких заборон на здійснення діяльності цієї енергетичної компанії на території населених пунктів, що включені до переліку, законодавством України не встановлювалось, відповідних рішень повноважними органами не приймалось.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що дії Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області щодо не перерахування на розрахункові рахунки ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" грошові кошти за платіжними дорученнями за № № 735, 780,781,782,783 на загальну суму 36 000,82 грн. є протиправними та такими, що не ґрунтуються на законі. До того ж, слід зазначити, що жодним нормативним актом не передбачено таких підстав для невиконання платіжних доручень як знаходження отримувача бюджетних коштів за юридичною адресою на непідконтрольній частині території України.

Посилання апелянта на те, що листом Державної казначейської служби України від 09.12.2015 року № 19-10/666-31224 зобов'язано проводити розрахунки за спожиту електроенергію з постачальниками за умови перереєстрації підприємства ТОВ «ЛЕО» на територію, підконтрольну українській владі колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначений лист не є нормативним документом та не може встановлювати, змінювати, скасовувати права та обов'язки осіб.

Не приймає колегія суддів до уваги і довід апелянта про те, що пунктом 2 Постанови Правління НБУ від 06.08.2014 № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" УДКСУ у м. Сєвєродонецьку призупинено операції з приймання (виплати) переказу коштів на території, які не контролюються українською владою, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того факту, що відповідач відноситься до категорії небанківських установ та національного оператора поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних /міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, а отже, зазначена норма не стосується спірних правовідносин.

Щодо посилання апелянта на Указ Президента України від 24.09.2014 № 744/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 28 серпня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності» та постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей", обмежено проведення видатків на території не підконтрольній українській владі, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, рішення Ради національної безпеки від 28 серпня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності» не містить обмежень проведення видатків на території, не підконтрольній українській владі.

По-друге, пункт 2 Тимчасового порядку Постанови № 595, яким встановлено, що у населених пунктах Донецької і Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюється лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття нормативного акту Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року та ухвалою/ Вищого адміністративного суду України від 16.10.2015 року у справі №826/18826/14.

Отже, апелянт обґрунтовує свою позицію нечинною правовою нормою, а отже, свідомо нехтує рішенням суду, яке набрало законної сили.

Щодо посилання апелянта на постанову Луганського окружного адміністративного суду у справі № 812/805/16 від 10.11.2016 року, згідно якої позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання УДКСУ перерахувати кошти на користь ТОВ «ЛЕО» за реактивну енергію, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, лише висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Щодо посилання апелянта на те, що Постановою № 447 передбачено проведення розрахунків саме за спожиту енергію, а нормативний акт щодо проведення розрахунків за реактивну енергію відсутній, колегія суддів зазначає, що Постанова № 447 регулює лише частину відносин з ТОВ «ЛЕО», конкретизувавши порядок оплати спожитої електричної енергії, але не виключила при цьому можливість оплати рахунків з реактивної електричної енергії. До того ж, Постанова № 447 не забороняє проведення розрахунків, що проводяться за рахунок бюджетних коштів за спожиту реактивну енергію з ТОВ «ЛЕО"

Відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі № 812/438/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць