Справа № 592/10240/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 р.Справа № 592/10240/16-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2016р. по справі № 592/10240/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Суми Вінніченка Владислава Вікторовича

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати нечинним рішення відповідача за незаконною постановою серії АР №115885 та зобов'язати відповідача утриматися від вчинення незаконних дій.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.10.2016 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Суми Вінніченком Владиславом Вікторовичем була винесена постанова про адміністративне правопорушення серія АР № 115885. В постанові зазначено, що позивач, керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, порушення полягало в тому, що 23.10.2016 року о 06 годині 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - мотоциклом Musstang HT 110Q-1, д.н. НОМЕР_1, в м. Суми по вул. Героїв Сумщини біля буд.№37, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 е ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП. На підставі вказаного на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 11.01.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху. Порушення полягало в тому, що 23.10.2016 року о 06 годині 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - мотоциклом Musstang HT 110Q-1, д.н. НОМЕР_1, в м. Суми по вул. Героїв Сумщини біля буд.№37, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 е ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП.

На підставі вказаного на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач оскаржив зазначену вище постанову до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача, об'єктивність якої підтверджена переглянутими під час судового засідання відеозаписом, є доказом правомірності поведінки суб'єкта владних повноважень у взаємостосунках з позивачем.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що досліджений у суді відеоматеріал відповідача події порушення правил ПДР позивачем не має.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, на відеозаписі, наданому представником відповідача в якості доказів, зафіксовано, що ОСОБА_1, при наданні пояснень працівникам поліції, визнав факт проїзду на заборонений червоний сигнал світлофору та не заперечував проти цього.

Так, частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки , відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи встановлено факт зазначеного правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач дійсно скоїв адміністративне правопорушення, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності. Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача, об'єктивність якої підтверджена переглянутими під час судового засідання відеозаписом, є доказом правомірності поведінки суб'єкта владних повноважень у взаємостосунках з позивачем.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2016р. по справі № 592/10240/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 16.01.2017 р.