Справа № 804/3358/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2017 рокусправа № 804/3358/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача - Кисельов А.В. ( довіреність від 24.05.2016 року)

Відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2016р. у справі № 804/3358/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУТА"

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фута" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому із врахуванням уточнень, просить визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття як податкової звітності декларації позивача з податку на додану вартість за березень 2016 року разом із додатками до неї, направленої ТОВ "Фута" засобами електронного зв'язку в електронній формі 19.04.2016 року; зобов'язати відповідача прийняти податкову звітність податкову декларацію за березень 2016 року разом із додатками до тієї, поданої ТОВ "Фута" засобами електронного зв'язку в електронній формі, датою її фактичного отримання, а саме 19.04.2016 року; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 10.05.2016 року №1535- 17 на суму 7 328,34 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 17.05.2016 року № на суму 1 020 грн.;

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо невизнання як податкової звітності податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року разом з додатками до неї, направленої товариством з обмеженою відповідальністю "Фута" засобами електронного зв'язку в електронній формі 19.04.2016 року.

Визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року з додатками до неї, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фута" такою, що подана у день її фактичного отримання контролюючим Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 19 квітня 2016 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми "р" від 17.05.2016 року № на суму 1 020 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Положеннями п.п.49.2, 49.1 ст.49 ПК України передбачено обовязок платника податків за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

При цьому, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

За загальними правилами у відповідності до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.49.4 ст.49 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 18 березня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю "Фута" було подано в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року, яку згідно Квитанції №2 прийнято; 19 квітня 2016 року - податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року, Додаток №1 до декларації "Розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1)", Додаток №5 до декларації "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)", яку згідно Квитанції №2 прийнято; 24 травня 2016 року податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року, яку згідно Квитанції №1 не прийнято через виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, а саме: - , можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності.

Листом від 21.04.2016 року №12369/04-62-08-02-16 Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повідомила, що надана податкова декларація з податку на додану вартість за період березень 2016 року оформлена з порушенням вимог пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу, а саме невірно вказано місцезнаходження підприємства (відсутні дані країни); обов'язковий реквізит - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, в порушення вимог пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу містить недостовірну інформацію - в полі "декларація подається до" зазначено: "ДПІ у Бабушкінському р-ні м. Дніпропетровська ГУ ДФС у".

Також матеріалами справи встановлено, що податковим органом було проведено камеральну перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "Фута" за березень 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 28.04.2016 №1368/04-62-12-01/39484059, у висновках якого встановлено неподання позивачем податкової звітності за березень 2016 року.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 17.05.2016 року № на суму 1 020,00 грн.

Також сформовано податкову вимогу від 10.05.2016 року №1538-17, в якій зазначено, що станом на 09.05.2016 року сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 7 328,34 грн. (податок на додану вартість).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій, рішення відповідача в частині задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 48.1 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п.46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

При цьому, під обов'язковими реквізитами розуміється інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 ст.48 Податкового кодексу України).

Пункт 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обов'язкових реквізитів до податкової декларації, зокрема, це: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період. (п.48.4 ст.48 Податкового кодексу України).

Згідно з п.48.5. ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У відповідності до пп.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Отже, з аналізу наведених вище правових норм в їх сукупності вбачається, що Податковий кодекс України визначає в якості єдиної підстави, за якою податкова звітність не вважається податковою декларацією, факт складення податкової звітності з порушенням норм виключно ст.48 ПК України, а також встановлює вичерпний перелік підстав для відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації, а саме: відсутність обов'язкових реквізитів та підписів відповідних посадових осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що податкова декларації з податку на додану вартість позивача за березень 2016 року містить всі передбачені діючим законодавством обов'язкові реквізити, підписана відповідними посадовими особами підприємства, усі обов'язкові графи декларації заповнені згідно вимог Податкового кодексу України.

Посилання відповідача на недостовірну інформацію щодо найменування податкового органу, а саме: зазначення скороченого «ДПІ у Бабушкінському р-ні м. Дніпропетровська ГУ ДФС у» замість повного найменування «Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області», є таким, що не відповідає положенням ПК України, оскільки Податковий кодекс України не містить вимогу щодо зазначення повної назви податкового органу, до якого подається податкова звітність, обов'язковим реквізитом податкової декларації стосовно платника податків є його повне найменування згідно з реєстраційними документами, а стосовно контролюючого органу, до якого подається звітність, лише його найменування.

Отже відсутність повного найменування контролюючого органу, до якого подається податкова звітність, не є законодавчо встановленою підставою для неприйняття податкової декларації.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що зазначені позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року вищевказані дані в повному обсязі забезпечують можливість ідентифікувати контролюючий орган, до якого подається ця податкова декларація і на обліку в якому перебуває позивач як платник податку.

Посилання відповідача на недостовірність зазначення обов'язкового реквізиту податкової декларації податкової адреси платника податку не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців

За визначенням, що міститься в ст.1 Закону України №755-IV від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (ч.2 ст.18 Закону №755-IV).

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена у податковій звітності позивача його юридична адреса «вулиця Леніна, буд 10, оф. 207, Бабушкінський р-н, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська обл., 49000» повністю відповідає місцезнаходженню позивача, визначеному в установленому порядку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а зазначення країни платника податку ніяким чином не впливає та не змінює місцезнаходження підприємства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність порушень позивачем п.48.3 та п.48.4 ст. 48 ПК України.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання декларації позивача з податку на додану вартість за березень 2016 року такою, що подана у момент фактичного її отримання відповідачем, тобто 19.04.2016, через те, що протиправними діями відповідача позивача позбавлено можливості вчасно виконати свій обов'язок щодо подання податкової звітності з податку на додану вартість, а також враховуючи положення п.49.13 ст.49 ПК України, згідно яким у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області форми "р" від 17.05.2016 року № на суму 1 020 грн., оскільки позивачем вчасно подано податкову звітність за березень 2016 року, отже спірне податкове повідомлення-рішення форми за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість є протиправним.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обє'ктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2016р. у справі № 804/3358/16 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.01.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак