Справа № 809/1872/16
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2017 р. Справа № 809/1872/16

м. Івано-Франківськ

Cуддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 135107,55 грн., -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 року Коломийська об'єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - Коломийська оДПІ, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 135107,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковими інспекторами Коломийської оДПІ проведено документальну невиїзну перевірку, з питань дотримання відповідачем вимог податкового законодавства, щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. За результатами даної перевірки складено акт від 25.01.2016 року № 164/171/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, з питань дотримання відповідачем вимог податкового законодавства, щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2016 року, яким відповідачу визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в сумі 135107,55 грн., з якого 107814,04 грн. - основного платежу та 27293,51 грн. - штрафні санкції. Відповідач оскаржував дане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року №809/284/16 в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року №876/4113/16 постанову суду першої інстанції від 26.04.2016 року №809/284/16 залишено без змін. Дане рішення вступило в законну силу. Станом на дату подання позовної заяви узгоджена сума податкового боргу відповідача по податку на доходи фізичних осіб складає 135107,55 грн., з якого 107814,04 грн. - основний платіж, 27293,51 грн. - штрафні санкції.

20.12.2016 року судом відповідно до пункту 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документів направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову.

26.12.2016 року на адресу суду повернулася адресована відповідачу (вул. Театральна, 22/6, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200) поштова кореспонденція з копію ухвали суду про відкриття скороченого провадження в даній адміністративній справі, копією позовної заяви з доданими до неї документами, а також відміткою про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.

Відповідач повідомлявся судом за адресою яка міститься в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про можливість подання письмового заперечення чи заяви про визнання позову.

Згідно із пункту 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше не трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано заперечення відповідача проти заявленого позову та те, що справа розглядається судом не за місцезнаходженням відповідача, поданий Коломийською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області позов до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 135107,55 грн. підлягає розгляду в строк визначений пунктом 3 частиною 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що податковими інспекторами Коломийської оДПІ проведено документальну невиїзну перевірку, з питань дотримання відповідачем вимог податкового законодавства, щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. За результатами даної перевірки складено акт від 25.01.2016 року № 164/171/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, з питань дотримання відповідачем вимог податкового законодавства, щодо суми боргу анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2016 року, яким відповідачу визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в сумі 135107,55 грн., з якого 107814,04 грн. - основного платежу та 27293,51 грн. - штрафні санкції. Відповідач оскаржував дане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року №809/284/16 в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року №876/4113/16 постанову суду першої інстанції від 26.04.2016 року №809/284/16 залишено без змін. Дане рішення вступило в законну силу 20.09.2016 року. Станом на дату подання позовної заяви узгоджена сума податкового боргу відповідача по податку на доходи фізичних осіб складає 135107,55 грн., з якого 107814,04 грн. - основний платіж, 27293,51 грн. - штрафні санкції.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.162.1.1 п.162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пп.164.2.17. "д" п.164.2 ст. 164 дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно із п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Аналізуючи дані положення ПК України, суд погоджується з висновками податкового органу, що заборгованість, прощена позивачу банківською установою, включається до його річного оподатковуваного доходу як отримане додаткове благо.

Пунктом 179.1. ст.179 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

На час здійснення перевірки Коломийською ОДПІ ОСОБА_1 не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013-2014 рр., податок на доходи фізичних осіб з отриманих в 2013-2014рр. доходів не сплачено.

В п.123.1 ст.123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.58.2 ст.58 ПК України).

Згідно п.п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як вбачається з матеріалів справи податкових зобов'язань позивач ОСОБА_1 не виконав.

Отже, заборгованість відповідача підтверджується актом перевірки від 25.01.2016 року №164/171/НОМЕР_1, податковим повідомленням-рішенням форми "Р" від 04.02.2016 року № та іншими матеріалами справи.

Окрім того, дана сума заборгованості є узгодженою у відповідності до постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року, яка набрала законної сили згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року (а.с. 17-25).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу за №1160-17 від 15.07.2016 року, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов'язань, не сплатив.

Пунктом 10.6 статті 10 Податкового кодексу України зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню в дохід бюджету в розмірі 135107,55 гривень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 на користь державного бюджету України заборгованість в сумі 33 776,89 грн. (тридцять три тисячі сімсот сімдесят шість) гривень 89 копійок та на користь місцевого бюджету м. Коломия 101 330,66 грн. (сто одну тисячу триста тридцять ) гривень 66 копійок з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника та за рахунок готівкових коштів, що належать платнику, а всього податковий борг у сумі 135 107,55 грн. (сто тридцять п`ять тисяч сто сім) гривень 55 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Матуляк Я.П.