Справа № 510/1411/16-а
Суддя: Дудник В. І.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/1411/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2016р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю секретаря - Фурсовой А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до адміністративної комісії Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області (третя особа - ОСОБА_2) про визнання протиправними та скасування протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає складання адміністративного протоколу про адміністративне порушення та винесення постанови неправомірними, такими, що порушують також її права та інтереси як власника магазину «Лиман».

Представник відповідача позовні вимоги позивача не визнав, вважає що адміністративна комісія Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області обґрунтовано застосувала ст. 22 КУпАП до позивача, посилаючись на те, що ОСОБА_1 пояснила сільському голові, що вона дійсно реалізувала неповнолітньому сигарети та слабоалкогольний напій, оскільки їй здалося що йому на вигляд було 18 років. Тому, на засіданні комісії до неї було застосоване усне попередження, оскільки ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вперше. Також додав, що скасування постанови та закриття справи є недоцільним.

Позивач та її представник на задоволенні позовних вимог наполягали, складання адміністративного протоколу про адміністративне порушення та винесення постанови про застосування усного попередження вважають неправомірними, такими, що порушують права та інтереси позивача.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 11.02.2016р.; копія рішення Лиманської сільської ради Ренійського району № 1 від 18.03.2016р.; копія акту про проведення профілактичного рейду від 10.02.2015р.; висновок № 243 (ЖЄО № 396 від 10.02.2016р.) Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 10.02.2016р.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом із вищевказаними вимогами, вказавши, вона працює продавцем в магазині «Лиман» розташований по вул. Леніна, 51 в с. Лиманське Ренійського району. Власником магазину є третя особа - ОСОБА_2 Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОД № 033817 від 11.02.2016р. виявлено факт продажу нею алкогольної продукції неповнолітньому ОСОБА_3 Рішенням адміністративної комісії Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області в справі про адміністративне правопорушення № 1 від 18.03.2016р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано усне зауваження, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Позивач вважає, що при розгляді справи адміністративною комісією не з'ясовано і не доведено обставин, які свідчили б про наявність в її діях ознак проступку за який встановлено адміністративну відповідальність. Позивач зазначила, що при продажі алкогольних напоїв ОСОБА_3, вона мала право вимагати в нього документ тільки у разі виникнення у неї сумніву щодо його повноліття, однак жодного сумніву відносно того, що ОСОБА_3 є неповнолітнім в неї не виникло, про що зазначила під час складання пояснень працівниками поліції. Протокол підписала, так як працівник поліції сказав їй, що це формальність, та їй за це нічого не буде, протокол вона не читала. Копію протоколу вона не отримувала особисто, протокол привіз і передав її свекрусі через один тиждень дільничний інспектор поліції в с. Лиманське Белали Ю.М., але на цій копії неможливо щось прочитати.

Позивач також зазначає, що при винесенні рішення № 1 від 18.03.2016р. адміністративна комісія Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області порушила порядок оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Проте, що позивач притягуюся до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП вона не знала, про це їй ніхто не повідомляв. На засідання комісії позивача ніхто не запрошував, про час, місце розгляду протоколу який був складений відносно неї, вона не була повідомлена. Вказане свідчить про порушення норм ч. 1 ст. 268 КУпАП. Про винесення відносно неї постанови про адміністративне правопорушення їй було невідомо, про це вона дізналась, коли отримала її 19.08.2016р. від власника магазину ОСОБА_2 з супровідним листом. З підстав вищевикладеного, позивач та її представник просять суд визнати постанову про накладення на адмінстягнення неправомірною та скасувати її.

Заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідача, вивчивши матеріали справи і надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 287, 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОД №033817 від 11.02.2016р. складеним працівниками поліції за ст. 156 ч. 2 КУпАП, був виявлений факт продажу позивачем ОСОБА_1 алкогольної продукції неповнолітньому ОСОБА_3

Відповідно до ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 цього Кодексу.

Так, 18.03.2016р. адміністративна комісія Лиманської сільської ради Ренійського району розглянула зазначений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 156 ч.2 КУпАП та застосувала до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП.

Податковим повідомленням-рішенням від 11.08.2016р. № Ізмаїльської ОДПІ ДФС в Одеській області, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 033817 від 10.02.2016р., яким встановлено порушення п. 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв виробів та тютюнових» (№481/95-ВР від 19.12.1995), в магазині «Лиман» ФОП ОСОБА_2 за адресою: с. Лиманське Ренійського району, вул. Леніна, 51, здійснюється реалізація алкогольних напоїв особам, які не досягли 18-річного віку, та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 6800 грн.

При розгляді зазначеного протоколу адміністративною комісією було порушено вимоги КУпАП щодо здійснення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, які є недопустимим та порушують права та інтереси громадян.

Так, відповідно до норм статей КУпАП: протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП); у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються у тому числі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ст. 256 КУпАП).

Вищевказані вимоги законодавства не були виконані, протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача привіз і передав свекрусі позивача через один тиждень дільничний інспектор у с. Лиманське Белали Ю.М., але із копії протоколу неможливо нічого прочитати, оскільки була надана копія протоколу дуже поганої якості. Позивач не викликалась та не була присутньою під час розгляду адміністративної справи на засіданні адміністративної комісії (отже була позбавлена права сформулювати свою позицію захисту, права надати додаткові докази, пояснення тощо). Копію постанови позивач отримала у третьої особи - ОСОБА_2 лише 19.08.2016р. З урахуванням цих недоліків, суд вважає, що у представника відповідача взагалі-то не було можливості повно та всебічно дослідити обставини факту порушення та вирішити питання щодо винності ОСОБА_1

Вказані обставини свідчать про грубе порушення процесуальних норм чинного законодавства, а також конституційних прав позивача, а саме: відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи».

Таким чином, позивач була позбавлена можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї.

Крім того, позивач у своїх поясненнях, відібраних інспектором Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Гетмиченко С.К., зазначила, що покупцю ОСОБА_3 на вигляд було більше 18 років. Не дивлячись на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в оскаржуваній постанові не наведена будь-яка оцінка вказаного доказу. Підставою для прийняття оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення та застосування ст. 22 КУпАП, для адміністративної комісії Лиманської сільської ради Ренійського району фактично була лише наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, який в свою чергу складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при оскарженні постанови по справі про адміністративне правопорушення органом (посадовою особою) може прийматися рішення про скасування постанови із закриттям адміністративній справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необхідність скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №033817 від 11.02.2016 р. та постанови адміністративної комісії Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області в справі про адміністративне правопорушення №1 від 18.03.2016 р. із закриттям адміністративній справи.

Щодо поновлення строку для оскарження постанови адміністративної комісії, суд зазначає, що відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як виходить з пояснень позивача, матеріалів справи, суд зазначає, що позивач дізналась про притягнення її до адміністративної відповідальності по телефону від власника магазину "Лиман" - ОСОБА_2 18.08.2016р., а отримала копію постанови про адміністративне правопорушення наступного дня 19.08.2016р. разом із супровідним листом. У зв'язку із тим, що позивач була не згодна із винесеною постановою та мала намір оскаржити її в судовому порядку, вона звернулась до адвоката для складання адміністративної позовної заяви. Так, позивач подала позовну заяву до суду 25.08.2016р. Аналізуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позивачем не порушено строк оскарження постанови до адміністративного суду, оскільки десятиденний строк звернення до суду закінчився 29.08.2016 р.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 71, 86, 104, 162 КАС України, ст. ст. 5, 9, 33, 107, 245, 254, 256, 287, 288, 289, 293 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №033817 від 11.02.2016 р. - визнати протиправним та скасувати.

Постанову адміністративної комісії Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області в справі про адміністративне правопорушення №1 від 18.03.2016 р. про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП. із звільненням її від адміністративної відповідальності із застосуванням ст. 22 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.156 ч.2 КУпАП - відмовити з підстав п.1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити відносно неї адміністративне провадження.

Судові витрати у справі віднести за рахунок Державного бюджету України.

Згідно із положеннями ч.2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Дудник