Справа № 814/38/17
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

10 січня 2017 року № 814/38/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову фермерського господарства "Мрія" до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Іванівської сільської ради про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 14-8473/14-16-СГ від 09.09.2016 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 22, 76 га ріллі, розташованої на території Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, посвідченого державним актом на права постійного користування зеилею НОМЕР_1, виданого на ім"я ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фермерського господарства "Мрія" до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Іванівської сільської ради про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 14-8473/14-16-СГ від 09.09.2016 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 22, 76 га ріллі, розташованої на території Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, посвідченого державним актом на права постійного користування зеилею НОМЕР_1, виданого на ім"я ОСОБА_1.

Ухвалою від 10.01.2017 року Миколаївським окружним адміністративним судом провадження у даній справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем разом з позовною заявою до суду надано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру в Миколаївській області, відділу Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження (передачу у власність чи в оренду), зміну цільового призначення, та внесення будь - яких відомостей до державного земельного кадастру відносно земельної ділянки ділянкою площею 22, 76 га ріллі, розташованої на території Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, посвідченого державним актом на права постійного користування зеилею НОМЕР_1.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що необхідність забезпечення позову викликана тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Представники відповідача проти клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову заперечували з огляду на правомірність прийняттянаказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області № 14-8473/14-16-СГ від 09.09.2016 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 22, 76 га ріллі, розташованої на території Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, посвідченого державним актом на права постійного користування зеилею НОМЕР_1, виданого на ім"я ОСОБА_1.

Представники сторін надали клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Суд розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 117 КАС України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» № 2 від 06.03.2008 р., в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст. 117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Разом з цим, суд зазначає, що в даному випадку позивач не навів належних та достатніх аргументів, які свідчили б про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів до забезпечення адміністративного позову виконання рішення у даній справі стане неможливим.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Клопотання позивача ґрунтується на припущенні стосовно ймовірного наміру відповідача вчиняти дії пов'язані з подальшим вчиненням будь-яких дій щодо відчуження (передачу у власність чи в оренду), зміну цільового призначення, та внесення будь - яких відомостей до державного земельного кадастру відносно земельної ділянки ділянкою площею 22, 76 га ріллі, розташованої на території Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, без посилання на відповідні докази, які б підтвердили доводи позивача з цього приводу.

Забезпечення позову в такий спосіб може призвести до безпідставного звуження прав та інтересів останнього (відповідача), та не є співмірним заявленим позовним вимогам.

Окрім того, вказані позивачем доводи клопотання про забезпеченням позову співпадають із обґрунтуванням адміністративного позову, інших доводів позивачем не зазначено та оскільки рішення відповідача та пов'язані з ним порушення прав позивача є предметом оскарження у даній справі, а тому оцінка цим обставинам з точки зору законності буде надаватися при розгляді справи по суті, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.117, 118, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.В. Лебедєва