Справа № 805/111/17-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 січня 2017 року Справа № 805/111/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Куденков К.О., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Шторгіної Ірини Вікторівни про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» звернулось до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Шторгіної Ірини Вікторівни про визнання протиправними дій відповідача щодо відхилення кредиторських вимог АТ «Родовід банк» у сумі 1 818,86 грн. та не включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк»; зобов'язання відповідача визнати грошові вимоги АТ «Родовід банк» у сумі 1 818,86 грн. та включити їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк».

Позовна заява мотивована відхиленням відповідачем вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід банк», які, на думку позивача, підлягають включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк».

Таким чином, спір виник щодо акцептування вимог кредиторів в порядку Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відносно Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» 23.05.2014р. прийнято рішення про визнання банку неплатоспроможним та про затвердження тимчасової адміністрації, 24.09.2014р. прийнято рішення НБУ про ліквідацію банка, що підтверджується переліком банків, які перебувають у стадії реорганізації, банків що визнані неплатоспроможними та до яких Фондом гарантування вкладів фізичних осіб введено тимчасову адміністрацію, банків у стадії ліквідації, який станом на 04.01.2017р. розміщено на офіційному інтернет-сайті Національного банку України (https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=75535).

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Статтею другою вказаного Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У постанові Верховного суду України від 16 лютого 2016 року №21-4846а15 за позовом управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича про визнання протиправними дії та зобов'язання уповноважену особу Фонду визнати та включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги - наведено правовий висновок, за яким на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно з абзацом першим ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що ця справа не належить до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

При цьому, на виконання вимог ч.6 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачеві, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Шторгіної Ірини Вікторівни про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куденков К.О.