Справа № 296/10500/16-а
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі Житомирської області про визнання протиправним дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом визнання протиправним та скасування рішення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі про відмову зарахування до страхового стажу для визначення права на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно чинного законодавства роботи на посаді викладача з 18.01.2007р. по даний час у коледжі Комунального вищого навчального закладу Житомирський інститут медсестринства; просить зобов'язати відповідача виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій

Позовні вимоги мотивовані тим, що Управління Пенсійного фонду України м. Житомир відмовило позивачеві у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, посилаючись на те, що КВНЗ Житомирський інститут медсестринства акредитується за ІІІ рівнем акредитації та робота позивача на посаді педагога з 18.01.2007 року по даний час не буде зарахована до страхового стажу для визначення права на виплату цієї допомоги. Позивачка є викладачем мікробіології у коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства», який є відокремленим структурним підрозділом КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства», оплата праці здійснюється за І-ІІ рівнем акредитації, код видатків 070601. З 18.01.2007р. по даний час позивачка не забезпечувала виконання педагогічного навантаження за напрямом 8.12010006 Сестринська справа (акредитовано за ІV рівнем). В постанові КМ України від 04.11.1993р. «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» в розділі 1 вказані ВНЗ І-ІІ рівня акредитації і не виділено чи це самостійні навчальні заклади чи відокремлені (структурні) підрозділи. Отже, коледж також входить до цього розділу.

Відповідач у запереченні на позов вказав, що ОСОБА_1 з 07.09.2013р. перебуває на обліку в об'єднаному управлінні та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачка звернулася в листопаді 2016 року із заявою про виплату їй грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. Позивачка працює викладачем у коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства», який є відокремленим структурним підрозділом КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства». В ліцензії від 18.05.2015р. закладу надано спеціальне право надання освітніх послуг, пов'язаних з одержанням вищої освіти на рівні кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста, бакалавра, магістра. Розділ додатку до ліцензії «підготовка магістрів» вказує на те, що заклад є акредитованим за ІV рівнем, що також визнається ВНЗ у наданих ним довідках. Тобто, позивачкою не підтверджено 35 років роботи у ВНЗ І-ІІ рівня акредитації, а тому відсутні підстави для виплати грошової допомоги.

Учасники процесу в засідання суду не з'явилися.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» №443 від 22.09.2016р., ОСОБА_1 з 26.08.1983р. і по даний час працює в коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» на посаді викладача та виконує педагогічне навантаження з підготовки молодших спеціалістів (акредитовані за І рівнем) та бакалаврів (акредитовані за ІІ рівнем). Оплата її праці здійснюється по тарифікаційним спискам за І-ІІ рівнем акредитації.

Наведене також підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1

Згідно довідки КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства»№25 від 23.09.2016р. заклад фінансується за кодом та назвою Типової програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів - 070601 «Вищі заклади освіти І та ІІ рівнів акредитації».

29.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

Листом №371/Г-8 від 08.11.2016р. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Житомирі повторно відмовило позивачці у виплаті грошової допомоги. Відмова мотивована тим, що з 18.01.2007 року ОСОБА_1 працює у КВНЗ "Житомирський інститут медсестринства", який акредитований за ІІІ-ІV рівнем акредитації, з наданих документів не вбачається можливим визначити рівень акредитації навчального закладу, а тому період роботи в КВНЗ "Житомирський інститут медсестринства" не буде зарахований до страхового стажу для визначення права на виплату грошової допомоги.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального трудового стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1191. Згідно з цим Порядком до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах і установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі ст.27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на день її призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. До таких посад не віднесено посаду заступника директора коледжу з навчально-методичної роботи. Згідно вищезазначеного Переліку до спеціального стажу зараховується робота у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно- технічних навчальних закладах на посадах директора, їх заступників з навчально-виховної роботи, старших майстрів виробничого навчання, майстрів виробничого навчання, викладачів, практичних психологів, соціальних психологів, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про вищу освіту» (чинного на дату призначення пенсії позивачці - 07.09.2013р.) встановлюються такі рівні акредитації вищих навчальних закладів:

вищий навчальний заклад першого рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста;

вищий навчальний заклад другого рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста та за напрямами підготовки освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра;

вищий навчальний заклад третього рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста, а також за окремими спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня магістра;

вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційних рівнів спеціаліста, магістра.

Згідно ст.25 Закону України «Про вищу освіту» відповідно до існуючих напрямів освітньої діяльності в Україні діють вищі навчальні заклади таких типів: університет, академія, інститут, консерваторія (музична академія), коледж, технікум (училище).

У п.5 ч.1 ст.25 Закону України «Про вищу освіту» зазначено, що коледж - вищий навчальний заклад другого рівня акредитації або структурний підрозділ вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації у споріднених напрямах підготовки (якщо є структурним підрозділом вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації або входить до навчального чи навчально-науково-виробничого комплексу) або за кількома спорідненими спеціальностями і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.

Статтею 28 Закону України «Про вищу освіту» освітня діяльність на території України здійснюється вищими навчальними закладами на підставі ліцензій, які видаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У ліцензіях на освітню діяльність зазначаються назва напряму, спеціальності, освітньо-кваліфікаційний рівень та обсяги підготовки, термін дії ліцензії, а також юридична адреса вищого навчального закладу, його відокремлені структурні підрозділи (філії) та їх юридичні адреси. Ліцензування освітньої діяльності вищих навчальних закладів здійснюється перед початком підготовки фахівців за напрямом, спеціальністю центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, шляхом проведення ліцензійної експертизи.

Відповідно до ч.2 вказаної статті за результатами акредитації напрямів, спеціальностей та вищих навчальних закладів видаються сертифікати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У сертифікаті про акредитацію напряму або спеціальності (або у додатку до нього) зазначаються назва напряму або спеціальності, освітньо-кваліфікаційний рівень та обсяги підготовки, термін дії сертифіката, а також юридична адреса вищого навчального закладу, його відокремлені структурні підрозділи (філії) та їх юридичні адреси. У сертифікаті про акредитацію вищого навчального закладу (або в додатку до нього) зазначаються назва вищого навчального закладу, рівень акредитації та термін дії сертифіката, а також юридична адреса вищого навчального закладу, його відокремлені структурні підрозділи (філії) та їх юридичні адреси. Акредитація напряму, спеціальності та вищого навчального закладу здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, шляхом проведення акредитаційної експертизи. Вищі навчальні заклади, що успішно пройшли акредитаційну експертизу, отримують сертифікат про акредитацію напряму, спеціальності або вищого навчального закладу, термін дії якого не може перевищувати 10 років. Продовження терміну дії сертифіката здійснюється у порядку, встановленому для його одержання. З дня прийняття рішення про ліквідацію вищого навчального закладу виданий сертифікат втрачає чинність.

З 06.09.2014 року набув чинності Закон України «Про вищу освіту» №1556 - VІІ, відповідно до ст.1 якого акредитація освітньої програми - це оцінювання освітньої програми та/або освітньої діяльності вищого навчального закладу за цією програмою на предмет: відповідності стандарту вищої освіти; спроможності виконати вимоги стандарту та досягти заявлених у програмі результатів навчання; досягнення заявлених у програмі результатів навчання.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про вищу освіту» №1556 - VІІ вищий навчальний заклад, який бажає акредитувати освітню програму, подає Національному агентству із забезпечення якості вищої освіти письмову заяву та документи, що підтверджують відповідність його освітньої діяльності стандарту вищої освіти за відповідною спеціальністю. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення про акредитацію освітньої програми Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти видає вищому навчальному закладу відповідний сертифікат. У сертифікаті про акредитацію зазначаються: 1) найменування та адреса вищого навчального закладу; 2) спеціальність і рівень вищої освіти, за якими акредитована освітня програма; 3) дата видачі сертифіката. Сертифікат про акредитацію вперше видається за кожною акредитованою освітньою програмою строком на п'ять років, а при другій та наступних акредитаціях - строком на 10 років. Сертифікат підтверджує відповідність освітньої програми вищого навчального закладу за відповідною спеціальністю та рівнем вищої освіти стандарту вищої освіти і дає право на видачу диплома державного зразка за цією спеціальністю.

Нормами Закону України «Про вищу освіту» №2984-ІІІ передбачалась можливість акредитації окремих напрямів та спеціальностей, за якими здійснюється підготовка фахівців, або вищого навчального закладу, а з 06.09.2014 року згідно Закону України «Про вищу освіту» №1556 - VІІ взагалі не передбачено акредитацію навчального закладу, а акредитації підлягають виключно освітні програми.

Крім того, згідно ст.4 Закону України «Про вищу освіту» №2984-ІІІ вищий навчальний заклад діє на підставі власного статуту.

Статут Житомирського інституту медсестринства затверджений рішенням Житомирської обласної ради від 14.07.2006 року № 24.

Відповідно до п. 1.6.1 Статуту за наслідками ліцензування Інститут має право здійснювати підготовку фахівців на рівні освітньо-кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста, бакалавра та магістра за напрямом 1101 "Медицина" та спеціальностями: 7.110100 - Сестринська справа; 6.110100 - Сестринська справа; 5.110101 - Лікувальна справа; 5.110102 - Сестринська справа; 5.110106 - Стоматологія; 5.110107 - Акушерська справа; 5.110109 - Стоматологія ортопедична. Інститут з акредитованих спеціальностей має право видачі студентам-випускникам дипломів про вищу освіту державного зразка.

Рішенням Житомирської обласної ради № 631 від 16.08.2012 року було затверджено нову редакцію статуту Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства».

Згідно п. 1.6 Статуту інститут має право здійснювати підготовку фахівців на рівні освітньо-кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста, бакалавра, магістра у галузі знань 1201 "Медицина" за спеціальностями 8.12010006 - Сестринська справа; 6.120101 - Сестринська справа; 5.12010101 - Лікувальна справа; 5.12010102 - Сестринська справа; 5.12010104 - Стоматологія; 5.12010105 - Акушерська справа; 5.12010106 - Стоматологія ортопедична.

В пункті 1.9 Статуту зазначено, що структурними підрозділами Інституту є факультети, кафедри, коледж. Коледж - структурний підрозділ Інституту, який проводить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікацій молодшого спеціаліста та бакалавра.

Статут КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» затверджений рішенням Житомирської обласної ради від 21.07.2016 року №309.

Згідно п.1.4 Статуту основними напрямами діяльності Інституту є, зокрема, підготовка фахівців з вищою освітою за відповідними освітніми програмами на початковому рівні (короткому циклі), першому рівні (бакалаврському), другому рівні (магістерському), третьому рівні (освітньо-науковому) вищої освіти у галузі знань 22 «Охорона здоров'я».

Відповідно до п.4 Положення про коледж КВНЗ Житомирський інститут медсестринства, затвердженого ректором Житомирського інституту медсестринства 05.01.2013 року, коледж як вищий навчальний заклад І-ІІ рівня акредитації має право готувати фахівців за освітньо-кваліфікаційним рівнем Молодший спеціаліст та Бакалавр за наступними спеціальностями і ліцензованими обсягами: Лікувальна справа, Сестринська справа, Акушерська справа, Стоматологія, Стоматологія ортопедична.

У п.12 Положення зазначено, що доведене до інституту у встановленому порядку регіональне замовлення на підготовку фахівців є обов'язковим для виконання коледжем (на І-ІІ освітньо- кваліфікаційному рівні).

Відповідно до ліцензії Міністерства освіти і науки України, виданої 11.11.2014 року, Комунальний вищий навчальний заклад Житомирський інститут медсестринства надає освітні послуги, пов'язані з одержанням вищої освіти на рівні кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста, бакалавра, магістра. Зі змісту додатку до ліцензії вбачається, що Коледж Комунального вищого навчального закладу Житомирський інститут медсестринства здійснює підготовку молодших спеціалістів за напрямком: 5.12010101 - Лікувальна справа; 5.12010102 - Сестринська справа; 5.12010104 - Стоматологія; 5.12010105 - Акушерська справа; 5.12010106 - Стоматологія ортопедична.

У додатку до ліценції також міститься перелік всіх рішень державної акредитаційної комісії, на підставі яких, починаючи з лютого 1994 року, даному вищому навчальному закладу присвоювались та надавались сертифікати про акредитацію.

Як вже зазначалося, згідно довідки КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» від 22.09.2016р. №443 ОСОБА_1 здійснює виконує педагогічне навантаження з підготовки молодших спеціалістів (акредитовані за І рівнем) та бакалаврів (акредитовані за ІІ рівнем). Оплата її праці здійснюється по тарифікаційним спискам за І-ІІ рівнем акредитації.

Крім того, згідно вказаної довідки всі спеціальності, які готуються в коледжі, акредитовані за І-ІІ рівнями.

Таким чином, враховуючи приписи Закону України «Про вищу освіту», та те, що в КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства» за ІV рівнем акредитації акредитовано лише один напрямок 1201 Медицина 8.12010006 Сестринська справа, решта спеціальностей акредитовані за І та за ІІ рівнем акредитації, тому підстави вважати, що вищий навчальний заклад в цілому має ІV рівень акредитації відсутні.

Оскільки позивачка працює викладачем у вищому навчальному закладі, який забезпечує підготовку фахівців за спеціальностями, які акредитовані за І та ІІ рівнем акредитації, період роботи на посаді викладача в коледжі КВНЗ « Житомирський інститут медсестринства», який є структурним підрозділом КВНЗ « Житомирський інститут медсестринства» без права юридичної особи, її стаж роботи починаючи з 18.01.2007 року підлягає зарахуванню до спеціального страхового стажу, який дає право позивачу на призначення грошової допомоги на підставі п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.11, 71, 158-163, 181 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в зарахуванні страхового стажу ОСОБА_1 для визначення права на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно чинного законодавства роботи на посаді викладача з 18.01.2007р. по даний час у коледжі Комунального вищого навчального закладу Житомирський інститут медсестринства.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн.) 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. П. Сингаївський