Справа № 802/2126/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

802/2126/16-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 січня 2017 р. Справа № 802/2126/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні без здійснення технічної фіксації адміністративну справу за позовом Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства "Жмеринський тютюново -ферментаційний завод" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Жмеринська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Жмеринська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області , позивач) з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Жмеринський тютюново - ферментаційний завод" (далі – ПАТ "Жмеринський тютюново - ферментаційний завод", відповідач) про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 159 375,80 грн., яка виникла внаслідок несплати орендної плати за землю з юридичних осіб та податку на прибуток приватних підпримств.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№647/17 від 05.01.2017 року). Одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ПАТ "Жмеринський тютюново -ферментаційний завод" як юридична особа зареєстровано 21.06.1994 року та перебуває на обліку у Жмеринській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області як платник податків з 25.11.1996 року.

Відповідно до картки обліку платника податків за ПАТ "Жмеринський тютюново -ферментаційний завод" рахується податковий борг, зокрема, по орендній платі з юридичних осіб в сумі 159 351,80 грн., що виник внаслідок самостійно поданих податкових декларацій з плати за землю.

Крім того, згідно картки обліку платника податків за ПАТ "Жмеринський тютюново -ферментаційний завод" рахується податковий борг по податку на прибуток приватних підпримств в сумі 24 грн.

Податковим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу №24-23 від 02.02.2015 року.

Постановами Вінницького окружного адміністративного суду в адміністративнах справах №802/1437/15-а, 802/2967/15-а, 802/11/16-а задоволено позовні вимоги Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про стягнення з ПАТ "Жмеринський тютюново -ферментаційний завод" податкового боргу, однак, рішення суду не виконані.

З метою стягнення податкового боргу на підставі вищевказаних рішень суду, податковим органом направлено до банківських установ інкасові доручення, однак такі повернуті без виконання через відсутність коштів на рахунку боржника.

В подальшому, керуючим Жмеринскьої ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 05.09.2016р. складено акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави.

За таких обставин, а також, враховуючи, що визначена сума податкового зобов'язання відповідачем не сплачена, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов'язання платника податків, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп.14.1.156 п.14.1.ст.14 ПК України ).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою реалізації обов’язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Так, пунктом 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Із положень пунктів 88.1 - 88.2 статті 88 ПК України випливає, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право якої виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

В розумінні підпункту 14.1.155. пункту 14.1. статті 14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

В силу пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Разом з тим, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2. статті 95 ПК України).

Згідно положень пункту 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган має право звертатись до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Враховуючи, наявність податкового боргу та відповідних судових рішень, суд доходить висновку про обгрунтованність заявлених вимог.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що за відповідачем рахується податковий борг, при цьому наявне майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна