Справа № 802/1743/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 грудня 2016 р. Справа № 802/1743/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

Суддів: Альчука Максима Петровича

Бошкової Юлії Миколаївни

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяні Олександрівні

представника позивача: Волошенюк Є.А.

представника відповідача: Данильченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної фіскальної служби України

до: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про: скасування постанови про стягнення виконавчого збору

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна фіскальна служба України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52020611 від 25.08.2016 року та встановлено строк для самостійного виконання рішення суду до 01.09.2016 року. В зв'язку із невиконанням у визначений строк рішення суду, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України винесено постанову від 04.10.2016 року про стягнення виконавчого збору в сумі 2040,00 грн.

Позивач, не погоджується із даним рішенням, тому звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 04.10.2016 р. щодо стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити адміністративний позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, обгрунтовуючи мотивами, що викладені в письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.

19.02.2016 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №802/77/16-а постановою задоволено частково адміністративний позов ТОВ "Вінкрон". Відповідно до рішення суду зобов'язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ "Вінкрон" має право реєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за квітень 2014 р. в розмірі 742853 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

На виконання судового рішення по справі №802/77/16-а Вінницьким окружним адміністративним судом 04.07.2016 року видано виконавчий лист, який передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

В подальшому, 25.08.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №52020611. Згідно вказаної постанови боржнику - Державній фіскальній службі України встановлено строк для самостійного виконання рішення суду до 01.09.2016 року.

29.09.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. в зв'язку із не виконанням рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин винесено постанову про накладення на Державну фіскальну службу України штрафу в розмірі 1020,00 грн.

В свою чергу, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. 04.10.2016 року винесено постанову про стягнення з Державної фіскальної служби України виконавчий збір в сумі 2040,00 грн.

Позивач не погоджується із постановою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2016 року про стягнення виконавчого збору, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванні.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (далі - Закон №606-XIV), який діяв на час відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Положеннями ст. 17 Закону №606-XIV закріплено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, в тому рахунку виконавчих листів, що видаються судами.

В силу положень ч. 2 ст. 25 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону №606-XIV, боржник зобов'язаний в триденний термін з дня надходження даної постанови письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником (або причини невиконання рішення з наданням підтверджуючих документів).

Згідно ч.1 ст.27 Закону №606-XIV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Суд звертає увагу, що для виконання рішення в добровільному порядку державним виконавцем визначено семиденний строк, який закінчився 01.09.2016 року.

Згідно матеріалів справи, позивачем у визначений державним виконавцем для самостійного виконання рішення строк не було надано документального підтвердження повного виконання рішення або письмових пояснень про неможливість виконання з належним обґрунтуванням. Відтак, боржником законні вимоги державного виконавця не були виконані.

Посилання позивача на те, що останнім направлено до державного виконавця 29.09.2016 року лист про неможливість виконання виконавчого листа від 04.07.2016 року, суд оцінює критично, з огляду на те, що постановою ВП №52020611 про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2016 року встановлено строк для самостійного виконання до 01.09.2016 року. Дана постанова, відповідно до матеріалів виконавчого провадження направлена на електронну адресу боржника 26.08.2016 о 12:47. Заперечень щодо неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем не надавались.

В силу положень Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний в триденний термін з дня надходження даної постанови письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником (або причини невиконання рішення з наданням підтверджуючих документів). Натомість, позивачем лише 29.09.2016 року на адресу відповідача було направлено лист про неможливість виконання виконавчого листа від 04.07.2016 року

В зв'язку із невиконанням рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. винесено постанову про накладення на Державну фіскальну службу України штрафу в розмірі 1020,00 грн.

04.10.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. винесено постанову про стягнення з Державної фіскальної служби України виконавчого збору в сумі 2040,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону №606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» надано роз'яснення, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Враховуючи, те що боржником не виконано рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем для його добровільного виконання, заяв щодо продовження строку для добровільного виконання виконавчого документу на адресу державного виконавця не направляв, а також те, що у цей строк не надано документального підтвердження щодо неможливості виконання рішення з поважних причин, то відповідач правомірно виніс 04.10.2016 року постанову про стягнення виконавчого збору.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для висновку щодо протиправності постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору відсутні, позовні вимоги є необгрунтованими, а, відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати щодо сплати судового збору, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддів: Альчук Максим Петрович

Бошкова Юлія Миколаївна