Справа № 485/1528/16-а
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/2/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області про визнання неправомірними дій щодо обчислення пенсії та зобов"язання вчинити дії по перерахунку пенсії, виплаті різниці пенсійних виплат,

встановив:

29 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначив, що проходив службу в поліції на посаді начальника служби моніторингу Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області. З 20 вересня 2016 року за наказом начальника ГУ НП в Миколаївській області був звільнений зі служби через хворобу на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію". У відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" відповідач визначив йому пенсійні виплати у розмірі 50% від загальної суми грошового забезпечення за двадцять років вислуги + 6% за вислугу років понад двадцять років, тоді як при звільненні у відставку за станом здоров"я пенсія призначається у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення + за кожен рік вислуги понад двадцять років - три проценти відповідних сум грошового забезпечення.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача позов не визнали, зазначивши, що ОСОБА_1 для призначення пенсії надав військово-лікарські документи, які не містять інформацію про непридатність до служби в поліції. У свідоцтві про хворобу на ім"я позивача визначено про непридатність його до військової служби в мирний час, обмеженно придатним у воєнний час.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектору моніторингу Снігурівського відділу поліції у званні капітана. Згідно наказу начальника ГУНП в Миколваївській області №263 о/с від 19 вересня 2016 року його звільнено зі служби в поліції з 20 вересня 2016 року за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (від 02.07.2015 за № 580-VIII) - через хворобу. Вислуга років для призначення пенсії склала 22 роки 11 місяців 08 днів.

Підставою звільнення слугувало свідоцтво про хворобу від 14.09.2016 року №485, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмеженно придатний у воєнний час на основі ст.39б, 71г, 60г, гр.1 Розкладу хвороб та фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 року №85). Захворювання пов"язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про призначення пенсії.

Як слідує з протоколу за пенсійною справою від 05.10.2016 року позивачу призначено пенсію з 21 вересня 2016 року основним розміром 56% грошового забезпечення (50% за вислугу двадцять років + 6% за вислугу понад двадцять років).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII, національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

За нормою ст.3 Закону № 580-VІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_2 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 77 Закону № 580-VІІІ встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка проходить службу в органах Національної поліції України. Однією з підстав (п.2) є звільнення через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Частиною 9 ст.95 Закону № 580-VІІІ визначається, що поліцейські зобовязані щороку проходити комплексний медичний огляд (диспансеризацію), а за необхідності - цільові медичні огляди, психофізіологічні обстеження і тестування в порядку, визначеному Міністром внутрішніх справ України.

Наказом від 10.12.2015 року за №1561, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1663/28108 "Про затвердження Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими" у п.2 р.ІІІ, визначено, що профілактичний медичний огляд поліцейських проводиться 1 раз на рік. При виявленні у поліцейського, який пройшов профілактичний медичний огляд, хвороб, що є протипоказанням до виконання робіт, керівнику органу поліції направляється інформація про поліцейського, який за станом здоров'я потребує направлення на огляд до медичної комісії закладу охорони здоровя МВС для визначення його придатності до подальшої служби, за формою до додатка 1 до цього Порядку (пункт 7 розділу ІІІ): Інформація про поліцейського, який за станом здоров'я потребує направлення на огляд до медичної комісії закладу охорони здоровя МВС для визначення його придатності до подальшої служби.

Відповідно до п.1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом МВС України №85 від 06 лютого 2001 року, військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх прав і членів їх сімей, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України (далі - кандидати до вступу на навчання), курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців. Згідно з п.1.3 вказаного Положення основним завданням військово-лікарської комісії є, зокрема, визначення за станом здоров'я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності до служби в органах внутрішніх справ; визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби.

Пунктом 1.63 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України визначено, що за результатами медичного огляду ВЛК виносять постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (п.1.63.5): "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Не придатний на посаду" (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я"; "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку". Вказаний перелік є вичерпним.

За наведеного, суд приходить до висновку про тотожність визначень "не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" і "непридатний до служби в поліції".

Згідно п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоровя, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Як визначено ст.3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що дії відповідача при визначенні розміру пенсійних виплат на користь позивача не відповідають вимогам чинного законодавства та є неправомірними. За встановленого права ОСОБА_1 на звільнення по хворобі, про що чітко зазначено у наказі про звільнення, і наявного свідоцтва про хворобу, яке він надав відповідачу, позивач отримав право на призначення пенсії у розмірі 61% грошового утримання.

Згідно ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а також прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд ухвалює про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області при обчислення пенсії з зобов"язанням його провести перерахунок пенсії у відповідності до чинного законодавства з виплатою різниці з часу виникнення права на пенсію, тобто з 21 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст.122,138,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області про визнання неправомірними дій щодо обчислення пенсії та зобов"язання вчинити дії по перерахунку пенсії, виплаті різниці пенсійних виплат задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області щодо обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 56 процентів загальної суми грошового забезпечення за 22 роки вислуги.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області провести стосовно ОСОБА_1 розрахунок пенсійних виплат за вислугу років у розмірі 61 процентів загальної суми грошового забезпечення за 22 роки вислуги, починаючи з 21 вересня 2016 року.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області виплатити ОСОБА_1 різницю належного до виплати розміру пенсії за вислугу років та фактично виплаченої пенсії, починаючи з 21 вересня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана учасниками провадження на ім"я Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя