Справа № 569/10246/16-а
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Рівному ДПП Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Головного управління національної поліції в Рівненській області з скаргою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення звернулась ОСОБА_1

За клопотанням представника Департаменту патрульної поліції національної поліції України судом було проведено заміну неналежного відповідача на належного по справі, а саме на управління патрульної поліції в м.Рівному ДПП Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДР №080688 від 9 серпня 2016 року винесеної поліцейським роти №1 батальйону УПП в м.Рівне ДПП капралом поліції Матюх О.М. про накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 9 серпня 2016 року вона рухалась на транспортному засобі марки «SKODA FABIA" номерний знак НОМЕР_1 по вул.С.Петлюри в м.Рівне і здійснила вимушену зупинку, оскільки її самопочуття різко погіршилось. Для уникнення суспільно-небезпечних наслідків вона повністю зупинила транспортний засіб на боковій частині дороги та ввімкнула аварійну світлову сигналізацію з метою уникнення аварійної ситуації на дорозі. В цей час до неї підійшов поліцейський та попросив пред'явити документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Вона пояснила, що вимушена зупинка відбулась у зв'язку з погіршенням стану здоров»я, однак дані пояснення були залишені поза увагою інспектора і ним було винесено оскаржувану нею постанову.

Тому з цих підстав просить суд заявлені позовні вимоги задоволити.

В дане судове засідання представник відповідача не з'явився, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №080688 від 9 серпня 2016 року винесеної поліцейським роти №1 батальйону УПП в м.Рівне ДПП капралом поліції Матюх О.М., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «SKODA FABIA" номерний знак НОМЕР_1 9 серпня 2016 року о 18 год. 30 хв. в м.Рівне на вул.С.Петлюри, 3 водій керував автомобілем, порушив правила зупинки, здійснив зупинку ТЗ в місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і ТЗ, що зупинився менше 3 метрів, чим порушив п.15.9. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП, Постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено безсумнівні докази тих обставин, що позивач вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.15.9 д. Правил дорожнього руху зупинка забороняється: у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Обставини, які викладені у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивача, які вона підтримала в судовому засіданні, повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні диском відеофіксації нагрудною відеокамерою вчиненого ОСОБА_1 порушення, який був наданий представником відповідача в попередньому судовому засіданні з якого слідує, що транспортний засіб, яким керувала позивач здійснив зупинку у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки та її транспортним засобом була менше 3 метрів. Крім того, як вбачається з даного відеозапису, транспортний засіб позивача був без увімкнений маячків, і про погіршення самопочуття позивач повідомила поліцейського виключно після отримання копії постанови. Вказаний диск суд визнає належним та допустимим доказом по справі, з якого крім того слідує, що працівники поліції діяли в межах та в спосіб, наданих їм повноважень.

Тому, до пояснень позивача, даних нею в судовому засіданні в частині того, що вона повідомила поліцейського про погане самопочуття відразу після зупинки транспортного засобу, а також про ввімкнені маячки на транспортному засобі, суд відноситься критично, не приймає їх до уваги та розцінює, як намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції Матюх О.М. щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП на позивача є правомірними та законними.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160-162,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Рівному ДПП Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №080688 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :