Справа № 358/1830/16-а
Суддя: Якутюк В. С.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1830/16-а Провадження № 2-а/358/38/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. Богуслав

Богуславським районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Якутюка В.С.,

за участю секретаря Давиденко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ у Богуславському районі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 09 грудня 2016 року, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяці та судові витрати, посилаючись на те, що він 9 грудня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року, але рішенням Управління ПФУ у Богуславському районі Київської області від 13 грудня 2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, мотивуючи тим, що відповідно до вищезазначеного нормативного акту з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Він вважає, що зазначена відмова є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує його права на соціальний захист та пенсійне забезпечення, в зв'язку з чим і змушений звернутися з відповідним адміністративним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області в судове засідання не з'явився, але письмо повідомив суд про розгляд справи без його участі, надав свої письмові заперечення проти позову та просив залишити адміністративний позов без задоволення, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 року, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Відповідно до наданих документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років - його стаж складає 21 рік 6 місяців 3 дні, тобто відсутній стаж (23 роки) необхідний для призначення пенсії за вислугу років. Крім того, посилання позивача на ч.1, 2, 5 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року не можна прийняти до уваги, оскільки вони втратили чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року і їх не можна приймати до уваги.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача - управління ПФУ у Богуславському районі Київської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», але рішенням №1411 від 13 грудня 2016 року позивачу було відмовлено в такому призначенні пенсії за посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року), розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

В даному випадку, суд вважає, що дана редакція Закону №1789-ХІІ була чинною на момент призначення позивача на роботу в органах прокуратури України (27.03.2000 року).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, що у разі не прийняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовується норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, що призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, зазначено, що 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно Закону України «Про прокуратуру», в зв'язку з чим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах вищезазначеного Закону, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права та наведено перелік періодів та років вислуги, необхідних отримання пенсії.

Зазначено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

В даному випадку, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи».

Однак, суд враховує, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням №8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний суд України чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження: «звуження обсягу прав та свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики».

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 року №6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави». Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

В даному випадку, суд приходить до висновку, що виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 27 березня 2000 року працював та по теперішній час працює на різних посадах в органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до Довідки Генеральної прокуратури України за №18-1705 зн від 05 грудня 2016 року, розмір посадового окладу прокурора відділу станом на 25 листопада 2016 року становить 21410 грн.44 коп.

Згідно до ст.2 Закону України «Про державну службу», дія цього Закону поширюється на державних службовців, окрім іншого, й органів прокуратури.

У зв'язку з цим загальна вислуга років позивача, яка документально підтверджується, станом на день його звернення до управління ПФУ у Богуславському районі Київської області із заявою про призначення пенсії, становить 21 рік 06 місяців і 03 дні, у тому числі на посаді прокурора - 16 років 8 місяців та 13 днів, що є достатнім для її призначення згідно з Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року.

Як зазначено в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Суд також вважає, що при прийнятті рішення, згідно з ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.8 КАС України також передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1), Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Вирішуючи питання про застосування Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надані докази, які є у справі, були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

В даному випадку, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з держави, що підтверджується квитанцією №113 від 14 грудня 2016 року.

На підставі ст.ст.19, 22 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року), п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», керуючись ст.ст.9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №1411 від 13 грудня 2016 року управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області здійснити призначення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року) з 09 грудня 2016 року в розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку; розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначити за останні 24 календарні місяці роботи без обмежень, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та забезпечити її виплату.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у Богуславського районі Київської області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн.20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна грн.20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повна мотивувальна постанова по справі виготовлена 12 січня 2017 року.

Головуючий: суддя В. С. Якутюк