Справа № 813/3117/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

26 грудня 2016 року Справа № 813/3117/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді: Кузана Р.І.

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача Вертас М.М.,

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області Кіріченка Віталія Васильовича, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області Гукової Оксани Анатоліївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-МБ» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" (далі - позивач, ПАТ АКБ "Львів") звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області Кіріченка Віталія Васильовича (далі - відповідач-1, Державний реєстратор Кіріченко В.В.), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області Гукової Оксани Анатоліївни (далі - відповідач-2, Державний реєстратор Гукова О.А.), , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6.), ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-МБ» (далі - ТзОВ «Торг-МБ»), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- скасувати рішення Державного реєстратора Кіріченка В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 19443348 від 18.02.2015, на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати рішення Державного реєстратора Гукової О.Д. від 14.07.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ТзОВ "Торг-МБ".

Представником третьої особи - ТзОВ «Торг-МБ» в судовому засіданні подано клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що даний спір не є публічно-правовим, а тому такий не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Вказує, що позивачем оскаржується право власності третіх осіб ОСОБА_6 та ТзОВ «Торг-МБ» на спірний житловий будинок, а тому спір має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

При цьому, представник третьої особи вказує на правову позицію Верховного суду України, викладену в постановах від 17.02.2015 №21-551а14, від 24.02.2015 №21-34а15, від 14.06.16р. у справі № 21-41а16 та інших.

Представник позивача щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечив.

Відповідачі та третя особа ОСОБА_9 участі повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_6 клопотання підтримав.

При вирішенні клопотання судом враховано таке.

Підстави закриття провадження у справі встановлені статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За положенням статті 6 цього кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Частиною 2 статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір".

Разом з цим, Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" роз'яснив, що для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії.

Зокрема, за змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав;

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

В пункті 8 вказаної вище постанови, Пленум Вищого адміністративного суду України роз'яснив, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній справі є рішення Державного реєстратора Кіріченка В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 рішення Державного реєстратора Гукової О.Д. від 14.07.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ТзОВ "Торг-МБ".

На думку позивача такі рішення є протиправними у зв'язку з порушенням відповідачами вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Саме з цих підстав позивач просить скасувати рішення державних реєстраторів. Позовні вимоги не обґрунтовуються наявністю спору між позивачем та третіми особами щодо визначеного оскаржуваними рішеннями нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд не бере до уваги покликання представника третьої особи на правову позицію Верховного Суду України, оскільки відносини, що є предметом розгляду у даній справі не є тотожними з тими, що досліджувались Верховним Судом України. Відтак, така правова позиція в даному випадку не носить обов'язкового характеру для суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, відтак в задоволенні клопотання представника третьої особи слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Р.І. Кузан