Справа № 645/3791/16-а
Суддя: Шевченко Г. С.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/3791/16-а
Провадження № 2-а/645/180/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

при секретарі судових засідань - Дикань Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України в м. Харкові ОСОБА_3 про визнання незаконними дій, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 995973 від 24.07.2016 р. про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 5 роти 4 батальйону УПП МВС України в м. Харкові ОСОБА_3, у якому просив визнати дії відповідача незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 995973 від 24.07.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилався на те, що інспектор 5 роти 4 батальйону УПП МВС України в м. Харкові ОСОБА_3 24.07.2016 року виніс відносно позивача постанову про про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу. Із зазначеною постановою ОСОБА_2 не згоден, оскільки вважає, що дії інспектора є незаконними, необґрунтованими та такими, що не відображають дійсних обставин справи. Інспектор підійшов до розгляду справи формально, розглянув спрау на місці без складання протоколу, не допитав свідка, який був пасажиром авто. Також інспектором під час винесення постанови було порушено законодавство України щодо забезпечення права ОСОБА_2 на захист та з'ясування всіх обставин правопорушення. Позивач вказує, що не порушував ПДР України, не їхав на заборонений сигнал світлофора.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що 24 липня 2016 року близько 16 год. 40 хв. за адресою: пр-т Тракторобудівників, 6, екіпажем 0504 Патрульної поліції у складі інспекторів ОСОБА_3, ОСОБА_6 було виявлено порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України автомобілем «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, а саме - проїзд перехрестя пр-ту Тракторобудівників та вул. Краснодарська на заборонний жовтий сигнал світлофору. Після зупинки транспортного засобу на вимогу інспектора водій ОСОБА_2 не надав інспектору для огляду посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, полісу обов'язкового державного страхування, пояснюючи це тим, що забув документи вдома та пояснив, що через деякий час їх привезуть. Після перевірки документів, всебічно розглянувши матеріали справи, інспектором 5 роти 4 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_3 згідно статті 258 КупАП (без складання протоколу) було винесено постанову ПС2 № 995973, в якій правопорушник поставив свої підписи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ПС2 № 995973 від 24 липня 2016 року, прийнятою інспектором 5 роти 4 батальйону УПП в м. Харкові ОСОБА_3, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбаченихч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп., без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 24 липня 2016 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр-ту Тракторобудівників проїхав на заборонний жовтий сигнал світлофору та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію, поліса обов'язкового державного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 8.7.3.ґ, 2.1 а, б, ґ ПДРУкраїни та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 6).

Позивач заперечує свою вину в порушенні п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху та оскаржив складену інспектором постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

З приводу даних спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бут підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд вважає, що посилання позивача на порушення відповідачем положень закону, в частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшло підтвердження в ході судового розгляду.

Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З викладеного вбачається, що у випадку незгоди особи, стосовно якої працівниками поліції складено постанову за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, складання протоколу не передбачено.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, наданий інспектором поліції ОСОБА_3, не містить доказів порушення позивачем п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху України, на компактдиск записані лише події, що відбувалися після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 Окрім того, зі вказаного відеозапису вбачається, що в автомобілі позивача в момент зупинки знаходився пасажир, та ОСОБА_2 прохав допитати його у якості свідка, що інспектором було проігноровано.

Зазначений вище громадянин ОСОБА_4 був допитаний судом у якості свідка, та пояснив, що дійсно він був пасажиром автомобіля «Toyota Land Cruiser» під керуванням ОСОБА_2, але проїзд перехрестя пр-т Тракторобудівників - вул. Краснодарська водій здійснив на зелений сигнал світлофора.

Окрім того, судом за клопотанням відповідача був допитаний у якості свідка інспектор поліції ОСОБА_5, який 24 липня 2016 року здійснював патрулювання разом з ОСОБА_3 Проте, суд не може прийняти вказані свідчення, оскільки відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке виразилось в порушенні п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху України.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати протиправним рішення, дії чи бездіяльність і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому, таким чином вимога позивача про закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень, тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 122, 247, 288 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України в м. Харкові ОСОБА_3 щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 995973 від 24.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 995973 від 24.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова в 10-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Г. С. Шевченко