Справа № 681/1374/16-а
Суддя: Бобяк Б. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/1374/16-а
Постанова

іменем України

23 грудня 2016 року

у близько 11 год. в м. Полонному Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Боб"яка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., з участю представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача Гусяк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії та зобов'язати призначити пенсію,

встановив:

26 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі (далі - УПФУ) про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що 10 липня 2015 року їй призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з наявністю в неї 2-ї групи інвалідності. Наказом №24 від 18 липня 2016 року її звільнено з посади головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи УПФ в Полонському районі. 03 серпня 2016 року позивачка письмово звернулась до УПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ. УПФУ листом №3451/02 від 09 серпня 2016 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-УІІІ у відповідності до п. п. 10, 12 Прикінцевих положень, пенсія державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» призначається двом категоріям осіб:державним службовцям, які на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» №899-УІІІ ( 01 травня 2016 року) обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.. 25 Закону України №3723-ХІ та актами КМ України; особам, які на день набуття чинності Закону України №899-УІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України №3723-ХІ та актами КМ України.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, пояснив, що позивачка протягом всього періоду перебування на державній службі обіймала посади, віднесені до посад державних службовців. На момент набрання чинності Законом України «Про державну службу» перебувала на посаді державного службовця

В своєму письмовому запереченні представник відповідача позов не визнала, обґрунтовуючи свою відмову тим, що здійснити перерахунок пенсії позивачеві немає законних підстав.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що позивачці 10 липня 2015 року призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з наявністю в неї 2-ї групи інвалідності. Наказом №24 від 18 липня 2016 року її звільнено з посади головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи УПФ в Полонському районі. 03 серпня 2016 року позивачка письмово звернулась до УПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ. УПФУ листом №3451/02 від 09 серпня 2016 року відмовив в призначенні пенсії державного службовця.

Так, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 9-12 статті 37 Закону України «Про державну службу» визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі. У разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності виплата пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до цього Закону, здійснюється у порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв'язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі. У період з 16 вересня 1993 року по 18 липня 2016 року позивачка працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, таким чином її стаж державної служби становить понад 10 років. Крім того, згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1, виданого 05 серпня 2015 року Серії НОМЕР_2, позивачка є інвалідом 2 групи, терміном дії - довічно. На час набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 року позивачка працювала на посаді державного службовця та мав вислугу років понад 10 років. Посилання відповідача на те, що пункти 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» стосуються лише призначення пенсії за віком є помилковим, оскільки статтею 37 Закону України «Про державну службу», 1993 року №3723-XII з наступними змінами, врегульовано питання призначення пенсії державним службовцям за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Згідно ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. За приписами п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а вразі смерті цих осіб - члени їхніх сімей,зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За таких обставин наявні підстави для задоволення позову, тому що позивачка має право на призначення пенсії державного службовця. Позовні вимоги в частині звернення постанови суду до негайного виконання є безпідставними, тому що така вимога закону передбачена при призначенні пенсії. Позивачка отримує пенсію, тому ухвалювати рішення про звернення постанови суду до негайного виконання немає підстав. Керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області здійснити переведення ОСОБА_3 з пенсії по інвалідності на пенсію державному службовцю.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області призначити та виплачувати з 01 серпня 2016 року пенсію державного службовця ОСОБА_3 відповідно до ч.7 ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 «Про державну службу» в розмірі 60 відсотків від заробітку, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі за рахунок бюджетних асигнувань на сплату судового збору на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання скарги до Полонського районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, викладеної в повному обсязі.

Суддя Б.В. Боб'як