Справа № 822/209/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/209/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 січня 2017 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державної служби з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРА-ТРАНС Хмельницький" про стягнення заборгованості в розмірі 10716,88 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРА-ТРАНС Хмельницький" про стягнення заборгованості в розмірі 10716,88 грн. Вказана заборгованість підтверджується матеріалами проведеного габаритно-вагового контролю від 01 липня 2016 року.

В позовній заяві позивачем заявлені клопотання: про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі, яке обґрунтоване відсутністю коштів для сплати судового збору станом на момент звернення до суду; та клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку для звернення до адміністративного суду, яке обґрунтоване необхідністю встановлення обставин по справі у зв'язку із складенням документів нерозбірливо.

Статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України; чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали поданого адміністративного позову та заявлені клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суд встановив, що позивач не сплатив судовий збір під час звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що набрала чинності з 01 вересня 2015 року) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року становить 1600,00 грн.

Заявлене клопотання представника Державної служби з безпеки на транспорті про звільнення від сплати судового збору, суд залишає без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведене свідчить, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Позивач, в силу ч.1 ст.71 КАС України, зобов'язаний навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Водночас, представником Державної служби з безпеки на транспорті не надано суду жодних доказів важкого майнового стану позивача, так само, як і не надано доказів можливості сплати судового збору в майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Згідно із ч.ч.3, 6, 9 ст.102 КАС України, строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Дані норми КАС України встановлюють, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, та, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Таким чином, для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу.

Оскільки габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить відповідачу проведено 01 липня 2016 року, то суд вважає, що з 02 липня 2016 року дня необхідно рахувати початок перебігу строку звернення до суду. Тобто, із врахуванням вихідних та святкових днів, останнім днем звернення до адміністративного суду з даним позовом буде 03 січня 2017 року.

Згідно відбитку поштового штемпеля, позивач подав матеріали адміністративного позову на пошту 04 січня 2017 року для відправки на адресу суду.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року).

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Стосовно посилання позивача на те, пропуск строку зумовлений необхідністю встановлення обставин по справі у зв'язку із складенням документів нерозбірливо, суд звертає увагу позивача на те, що матеріали габаритно-вагового контролю від 01 липня 2016 року складені саме працівниками Державної служби з безпеки на транспорті, та позивачем не надано суду доказів наявності істотних перешкод чи труднощів для своєчасного звернення до суду.

Разом з тим, матеріали справи та надані документи не підтверджують наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, позовну заяву Державної служби з безпеки на транспорті необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.99, 100, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної служби з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору та поновлення строку звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Позовну заяву Державної служби з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРА-ТРАНС Хмельницький" про стягнення заборгованості в розмірі 10716,88 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Головуючий суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук