Справа № 824/1021/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/1021/16-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд,

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 15551,26 грн, що еквівалентно 549 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунків в дохід Державного бюджету України (отримувач: Чернівецьке УК м. Чернівці, р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, , МФО 856135).

В обґрунтування позову зазначено, що 08 червня 2016 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області на а/д Н10 "Стрий-Івано-Франківськ - Чернівці- Мамалига" №224 км+050 м проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN модель TG 410AXXL, реєстраційний номер НОМЕР_1., за результатами якого складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №451 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 08 червня 2016 року.

На підставі зазначених документів, управлінням Укртрансбезпеки в Чернівецькій області проведено розрахунок №12 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування TTH №61 від 08 червня 2016 року та нарахована плата за проїзд в сумі 549,00 євро.

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку зазначеної плати за проїзд, заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з цим позовом.

Заступник прокурора Чернівецької області та Державна служба України з безпеки на транспорті в судове не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Разом з цим, подали до суду заяви про розгляд даної справи в порядку письмового провадження. Зазначали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач про дату, час та місце проведення розгляду справи також був належним чином повідомлений. Однак в судове засідання вдруге не з'явився. Заперечень проти позову чи заяв про визнання позову не подавав.

Враховуючи викладене та на підставі частин четвертої, шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області звернулося до заступника прокурора області радника юстиції Пелепюка О.М. із листом №1555/39/2-16 від 16 листопада 2016 року, в якому зазначало, що управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області є бюджетною організацією і фінансування її діяльності здійснюється з Державного бюджету України. При цьому, кошти на сплату судового збору в управління відсутні. Тому просило заступника прокурора області радника юстиції Пелепюка О.М. вжити заходів представницького характеру щодо стягнення з ОСОБА_3 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування в сумі 15551,26 грн.

Листом №05-492вих16 від 02 грудня 2016 року прокуратура Чернівецької області повідомила начальника Державної служби України з безпеки на транспорті Ноняка М.В. про те, що нею здійснюватиметься представництво інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, шляхом пред'явлення адміністративного позову до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування в сумі 15551,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2016 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області на а/д Н10 "Стрий-Івано-Франківськ - Чернівці-Мамалига" №244 км+050 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN модель TG 410AXXL, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого зареєстровано ОСОБА_1

За результатами проведеного зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 08 червня 2016 року та акт №451 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 08 червня 2016 року.

На підставі зазначених документів, управлінням Укртрансбезпеки в Чернівецькій області проведено розрахунок №12 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування TTH №61 від 08 червня 2016 року, яким нараховано плату за проїзд у розмірі 549,00 євро (15551,26 грн).

У зв'язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку зазначеної плати за проїзд, заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України №592 від 26 червня 2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, до якого входить управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників регулює Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами №30, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил Дорожнього руху (далі - Правила №30).

Згідно пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі-дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування регулює Порядок

здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Згідно пункту 27 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Згідно пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством встановлені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування, а плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, управлінням Укртрансбезпеки в Чернівецькій області при проведенні габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки MAN модель TG 410AXXL, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого зареєстровано ОСОБА_1 встановлено перевезення вантажу з перевищенням нормативних вагових параметрів, що підтверджується актом №451 від 08 червня 2016 року.

За таких обставин управлінням Укртрансбезпеки в Чернівецькій області нараховано ОСОБА_1 плату за проїзд в сумі 549,00 євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, складає 15551,26 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, визначена плата за проїзд відповідачем не оскаржена та станом на день розгляду даної справи в суді не сплачена.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про сплату вказаної плати за проїзд на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті щодо стягнення плати за проїзд з ОСОБА_1 в сумі 15551,26 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 15551 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) грн 26 коп, що еквівалентно 549 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунків в дохід Державного бюджету України (отримувач: Чернівецьке УК м. Чернівці, р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, , МФО 856135).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк