Справа № 152/1789/16-а
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1789/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 січня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Соколовської Т.О.

секретаря судових засідань Годованюк І.Л.

з участю

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, сільського голови ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

05.12.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, сільського голови ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що рішенням 3 сесії 7 скликання Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29 березня 2016 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області по вулиці Гайдара орієнтовною площею 0,16 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться між присадибними земельними ділянками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Для виготовлення технічної документації сільською радою їй було надано викопіювання з проектного формування села Рахни-Лісові. На даний час виготовлення проектної документації не закінчено, оскільки не погоджено межі. В червні-вересні 2016 року ОСОБА_8 разом із дружиною ОСОБА_9 самовільно захватили частину вказаної земельної ділянки, відгородивши її зі сторони вулиці огорожею та розмістили там своє майно. 21.06.2016 року ОСОБА_9 було попереджено про те, що їм необхідно забрати огорожу та інше майно з вказаної земельної ділянки.

12.10.2016 року вона звернулася до Рахнівсько-Лісової сільської ради з заявою про усунення перешкод, яка до даного часу не вирішена.

Просить зобов'язати Рахнівсько-Лісову сільську раду Шаргородського району Вінницької області та сільського голову ОСОБА_4 розглянути її заяву від 12 жовтня 2016 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян», стягнути з бюджету Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області моральну шкоду в сумі 2000 гривень, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнає через зволікання з належним розглядом її заяви від 12.10.2016 року та судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, посилаючись на тіж обставини, що і в позовній заяві.

Представник відповідача Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_5, та відповідач сільський голова ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, суду пояснили, що дійсно сільською радою та особисто сільським головою, допущено зволікання у вирішенні належним чином заяви ОСОБА_2 Разом з тим, позов в частині відшкодування моральної шкоди не визнали, оскільки позивачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_3 не надано доказів, що несвоєчасне вирішення заяви позивача спричинило їй моральну шкоду.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в селі Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області (а.с.5).

Рішенням 3 сесії 7 скликання Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29 березня 2016 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області по вулиці Гайдара орієнтовною площею 0,16 га для обслуговування житлового будинку(а.с.6).

12 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до відповідачів з заявою про усунення перешкод (а.с.8).

На час звернення ОСОБА_2 до суду та під час розгляду справи судом її заява від 12.10.2016 року належним чином і в строки, визначені законом, не розглянута.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу захисту прав фізичної особи у сфері публічно-правових відносин від порушень органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

До даних правовідносин слід застосувати ст.ст. 14,19,55,56 Конституції України, ст.ст. 1,4,15 ЗУ "Про звернення громадян"; ст.ст. 24, 42, 74, 76 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 12 ЗК України, ст.ст. 2,4,6,9,18,19, 71,159, 160, 161, 162 КАС України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтями 19,55,56 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органу місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здісненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 24 ЗУ "Про місцеве самоврядування", органи місцевого самоврядування та іх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Сільський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань (пп.1,18 ч.3 ст.42 ЗУ "Про місцеве самоврядування").

Відповідно до положень статтей 74,76 ЗУ "Про місцеве самоврядування" органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними та фізичними особами у разі порушення ними Конституції або законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

Згідно з ст. 11, ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ст.1 ЗУ "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування …із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально - економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких порушено права і законні інтереси чи свободи громадян; створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод (ст.4 ЗУ "Про звернення громадян").

За правилами статті 15 ЗУ "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати заяви громадян, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, доводиться до відома громадян в письмовій форомі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільської ради належать розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання екологічного та земельного законодавства;

З наведених положень закону вбачається обов'язок відповідача ОСОБА_4 підготувати та забезпечити розгляд заяви, а сільської ради розглянути заяву позивача від 12.10.2016 року про усунення перешкод.

Судом встановлено, що рішення по результатах розгляду заяви позивача від 12.10.2016 року прийнято не було, в той час, як обов'язок органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб щодо розгляду заяви вважається виконаним лише у разі письмово повідомлення заявника про результати розгляду заяви, чого у спірних правовідносинах не встановлено.

Таким чином, право ОСОБА_2 на розгляд її заяви компетентним органом порушено і підлягає судовому захисту.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Водночас, на переконання суду, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_2 про стягнення на її користь з Рахнівсько - Лісової сільської ради моральної шкоди в розмірі 2000 гривень з урахуванням обставин справи, глибини страждань позивача, відсутності наслідків від цих страждань, усунення їх джерела, тобто зобов'язання відповідачів вчинити дії, міжнародного законодавства, а саме: Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства.

Так, з урахуванням рішень ЄСПЛ, зокрема у справах "Недбала проти Польщі", "Джабарі проти Туреччини", "Калок проти Франції", на думку суду зобов'язання відповідачів поновити порушене право є адекватним засобом для зглажування душевних страждань ОСОБА_2

У рішенні "Тома проти Люксембурга" при визначенні розміру моральної шкоди ЄСПЛ розкрив поняття справедливої сатисфакції (ст.41 Конвенції) і використав принцип по якому сам факт визнання порушених прав є достатнім для справедливої сатисфакції.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просили стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ОСОБА_2 при зверненні до суду судовий збір в сумі 551,20 грн. та витрати на надання правової допомоги в сумі 1400 гривень.

Сплата судового збору при зверненні до суду в сумі 551,20 грн. документально підтверджується квитанцією №0.0.663061617.1 від 02.12.2016 року Шаргородського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.1) і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конституційний Суд України рішенням від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 у справі N 1-23/2009 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) постановив, що положення частини першої статті 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

У частині 2 ст. 16 КАСУ зазначається, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура.

Правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення. Правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації ( п.п.3,4 ЗУ "Про безоплатну правову допомогу").

Згідно пп. 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру", до видів адвокатської діяльності серед іншого відноситься складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства.

Витрати на правову допомогу (ст. 90 КАС України) представляють собою витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Стаття 90 КАС України також передбачає встановлення спеціальним законом граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу.

Спеціальним законом в даних правовідносинах є Закон України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", який набрав чинності з 01.10.2012 року. Даний закон встановлює граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та є похідним нормативним актом, виникнення якого зумовлено ч. 3 ст. 90 КАС України.

Виходячи з положень статті 1 вказаного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу, якщо вона сплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З огляду на приписи ст. ст. 3, 5, 58 КАС України, процесуальна дія поза судовим засіданням - дія, скоєна стороною справи, або її представником, поза судовим засіданням, спрямована на реалізацію прав або виконання обов'язків сторони, передбачених КАС, та яка породжує, змінює, або припиняє правовідносини, що складаються під час здійснення адміністративного судочинства.

Процесуальні дії поза судовими засіданнями сторони мають право, або зобов'язанні вчиняти відповідно до вимог КАС, зокрема позивач - складати та подавати адміністративний позов (ст.ст. 104 - 106 КАС).

Суд звертає увагу і на ч. 2 ст. 5 КАС України, згідно з якою провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 8 Закону України "Про держаний бюджет на 2016 рік" встановлено, що з 1 вересня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1450 грн., таким чином 40 відсотків від цієї суми становить 580 грн.

За приписами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 17 червня 2016 року, укладений ОСОБА_2 з адвокатом ОСОБА_3, який діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 472 від 24.11.2005 року (а.с.11-12).

Згідно умов договору, адвокат зобов'язується надати ОСОБА_2 послуги юридичного характеру, серед іншого і підготувати, підписати і подати до суду позов, ОСОБА_2 зобов'язується оплатити ці послуги, із розрахунку, що розмір гонорару адвоката за одну годину не перевищує граничний розмір, встановлений ст.1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (п.п.2.1., 4 Договору) (а.с.11).

Відповідно до долученого до матеріалів справи розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (а.с.34), адвокатом надані позивачу послуги з надання попередньої консультації в сумі 800 грн., вивчення та правового аналізу матеріалів,складання та подачі позову до суду в сумі 600, всього 1400 грн.

Оплата послуг з надання правової допомоги підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера серії 10АААА 512274/322 від 22 листопада 2016 року та серії 10АААА № 512116/369 від 30 грудня 2016 року (а.с. 33).

Таким чином, після повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи щодо правового характеру понесених стороною витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що позивачем доведено підстави для їх компенсації, надано розрахунок витрат, який відповідає нормам права і, відповідно, підлягає стягненню з відповідача - Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, який необґрунтовано порушив право позивача на розгляд її заяви компетентним органом.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (стаття 94 КАС України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 19, 55, 56, 59 Конституції України, ст.ст.1,4,15 ЗУ "Про звернення громадян"; ст.ст.24, 42, 74, 76 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.12 ЗК України; ст. ст. 2, 4, 6, 9, 16,18,19, 71,159, 160, 161, 162 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, сільського голови ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати Рахнівсько - Лісову сільську раду Шаргородського району Вінницької області та сільського голову ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_2 від 12.10.2016 року відповідно до вимог ЗУ "Про звернення громадян".

Стягнути з бюджету Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області на користь ОСОБА_2 витрати за надання правової допомоги при зверненні в суд в розмірі 1400 гривень.

Стягнути з бюджету Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області на користь ОСОБА_2 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В решті позову відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України, - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Т.О. Соколовська