Справа № 234/17129/16-а
Суддя: Демидова В. К.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/25/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді -Демидової В.К.

при секретарі - Ткачовій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька про спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який мотивує тим, що до жовтня 1999 року він проживав у АДРЕСА_1, надалі виїхав на постійне місце проживання в Ізраїль, де перебуває на обліку в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

05.05.1981 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, в зв'язку із чим від підприємства отримував виплати по втраті працездатності.

Для відновлення страхових виплат в зв'язку із трудовим каліцтвом на підставі складеного на підприємстві акту Н-1 від 21.08.1991року № 6 його особову справу передано Комбінатом будівельних виробів ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» за актом № 575 від 02.10.2002 року до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька відповідно довідки ЛТЕК (лікувально-трудової експертної комісії) від 12.07.1996р. № 248548 серія 2-18 АЗ, якою встановлено 80% втрати працездатності, з 01.04.2001р. призначено безстроково та продовжено страхові виплати.

В зв'язку з проведенням на території Донецької області АТО з січня 2014р. страхові виплати йому призупинено.

17.08.2015р. він звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області із заявою про відновлення страхових виплат.

Листом Фонду № 01-05/2027 від 15.09.2015р. йому в поновленні виплати страхових виплат відмовлено. У своїй відмові Фонд посилається на ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в якій зазначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Серед підписаних Україною договорів, договір з державою Ізраїль відсутній.

Також Фонд посилається на п.1 ч. 2 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції № 20 від 11.12.2014р., в якому зазначено, що страхові виплати призначаються робочими органами виконавчої дирекції Фонду за наявності необхідних документів, що підтверджують право особи, яка тимчасово переміщена, на ці виплати, відповідно до цього Порядку за місцем її фактичного проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік. Тому Фонд не може призначити страхові виплати, оскільки він не є переселенцем із зони АТО.

Вважає протиправним не поновлення виплати страхових виплат з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші негативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 22 Конституції України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального ПОХОДА-енну, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд зобов'язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч.8 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду.

За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» справи про страхові виплати потерпілих на виробництві та заінтересованих осіб з усіма необхідними документами зберігаються в територіальних органах Фонду протягом 75 років після зняття застрахованої особи з обліку.

Про призначення йому безстроково страхових виплат з 01.04.2001р. рішення прийнято відділом виконавчої дирекції Фонду у 2002р., на час коли застрахована особа не проживала в межах України. Таким чином, припинення страхових виплат з підстав ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є неприпустимим, оскільки зазначені обставини існували на час призначення страхових виплат, були відомі відділу виконавчої дирекції Фонду та виплати перераховувались на банківській рахунок позивача за умови раз на рік надавати докази знаходження в живих.

Крім того, ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не приведено у відповідність до ст. ст. 8, 22, 24, 46 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п.1 ч. 1 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції № 20 від 11.12.2014р. цей Порядок поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105) за фактичним місцем проживання (перебування) (далі - особи, які тимчасово переміщені) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення).

Таким чином, посилання Фонду у відмові відновити страхові виплати на зазначений Порядок є недоречним, оскільки не стосується осіб, що проживають за межами України і отримували страхові виплати від територіальних органів Фонду, що на сьогодні знаходяться на не контрольованій державною владою території.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами Украйни.

Предметом спору є обмеження права на отримання страхових виплат за ознакою місця проживання. Таке обмеження є одним із визначених Конституцією України видів дискримінації.

Тому просить, зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області поновити йому страхові виплати з 01.01.2014р. в розмірах відповідно до чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_4, представник позивача - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, просять розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області - Бєлова В.В. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька- Сентіщев П.А. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, представника позивача, представника відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області та представника відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Як вбачається з акту про нещасний випадок на виробництві, який складений 20 серпня 1991 року Комбінатом будівельних виробів ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» , з позивачем ОСОБА_4 05.05.1981 року стався нещасний випадок на виробництві.

Відповідно до листа відділення виконавчої дирекції Фонду в Куйбишевському районі м. Донецька № 1056/02 від 15 травня 2006 року, для відновлення страхових виплат в зв'язку із трудовим каліцтвом на підставі складеного на підприємстві акту Н-1 від 21.08.1991року № 6 особову справу ОСОБА_4 передано Комбінатом будівельних виробів ДВАТ «Трест Донецькшахтобуд» за актом № 575 від 02.10.2002 року до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька відповідно довідки ЛТЕК (лікувально-трудової експертної комісії) від 12.07.1996р. № 248548 серія 2-18 АЗ, якою встановлено 80% втрати працездатності, з 01.04.2001р. призначено безстроково та продовжено страхові виплати.

Як встановлено в судовому засіданні страхові виплати позивачу ОСОБА_4 призупинені з січня 2014 року.

17.08.2015 року ОСОБА_4 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області із заявою про відновлення страхових виплат.

Листом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області від 15 вересня 2015 року за № 01-05/2027 ОСОБА_4 в поновленні виплати страхових виплат відмовлено, на тій підставі, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Серед підписаних Україною договорів, договір з державою Ізраїль відсутній.

Крім того, страхові виплати призначаються робочими органами виконавчої дирекції Фонду за наявності необхідних документів, що підтверджують право особи, яка тимчасово переміщена, на ці виплати, відповідно до «Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України від 11.12.2014 року № 20 , котра була зареєстрована в Мінюсті України 12.01.2015 року № 6/26451 за місцем її фактичного перебування, яке підтверджується довідкою про взяття на облік. Тому зняття з обліку особи не підтверджує його фактичного мешкання на відповідній території, тому особа втрачає право на отримання страхового відшкодування від робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до ст.46 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_4 до жовтня 1999 року він проживав у АДРЕСА_1, надалі виїхав на постійне місце проживання в Ізраїль, де перебуває на обліку в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

Серед підписаних Україною договорів, договір з державою Ізраїль відсутній.

Крім того, відповідно до ч.1 «Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України від 11.12.2014 року № 20 , котра була зареєстрована в Мінюсті України 12.01.2015 року № 6/26451, особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону N 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року N 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон 1706).

У разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов'язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв'язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається робочому органу виконавчої дирекції Фонду за новим місцем фактичного проживання (перебування).

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу.

При вищевказаних обставинах зазначений адміністративний позов ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька про спонукання до вчинення дій, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.46 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», «Порядком надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України від 11.12.2014 року № 20, ст. 2, 5, 6, 17, 71, ст. 159-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Краматорську Донецької області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька про спонукання до вчинення дій -відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області, протягом 10 днів з дня її отримання.

Суддя В.К.Демидова