Справа № 803/1629/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м. Луцьк Справа № 803/1629/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання незаконними дій командира в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо не звільнення позивача з військової служби за контрактом; про зобов`язання командира в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) звільнити позивача з військової служби у Збройних Силах України у зв`язку з закінченням дії строку контракту від 19 квітня 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 квітня 2011 року він підписав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на три роки. Після закінчення строку контракту, позивач неодноразово в усній формі звертався до відповідача щодо звільнення, однак відповіді на свої звернення не отримував.

Вважає своє утримання на подальшій службі понад встановлений контрактом строк протиправним з тих підстав, що наразі в Україні не оголошено особливого періоду, а тому будь-яких правових підстав для продовження контракту понад встановлені строки немає.

Просить суд визнати незаконними дії командира в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо не звільнення позивача з військової служби за контрактом; зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) звільнити позивача з військової служби у Збройних Силах України у зв`язку з закінченням дії строку контракту від 19 квітня 2011 року.

У судовому засідання позивач пояснив, що за три місяці до закінчення дії контракту його ніхто не попереджав про його продовження. Крім того, він має вроджений порок серця, тому не може в подальшому проходити військову службу. Письмових доказів звернення до військової лікарської комісії не надав.

Представник військової частини у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с.64). В письмових запереченнях від 28 листопада 2016 року №4368 відповідач (а.с.33-42) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що наразі в Україні діє особливий період, який настав 18 березня 2014 року після оголошення мобілізації згідно Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Оскільки особливий період настав в період дії контракту ОСОБА_2 , тому наказом командира військової частини НОМЕР_3 польова пошта від 19 квітня 2014 року №88 йому продовжено строк контракту з 19 квітня 2014 року до моменту оголошення демобілізації, та на строк, необхідний для прийняття рішення щодо укладення нового контракту. З наведених мотивів просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 квітня 2011 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_4 з однієї сторони, та громадянином ОСОБА_1 з іншої сторони був укладений контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України зі строком дії три роки (а.с.11-12).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 польова пошта від 19 квітня 2014 року №88 акумуляторнику взводу спеціальних робіт ремонтно-відновлювального батальйону старшому солдату ОСОБА_1 продовжено строк контракту з 19 квітня 2014 року до моменту оголошення демобілізації, та на строк, необхідний для прийняття рішення щодо укладення нового контракту (а.с.47).

Як слідує з наказу командира військової частини НОМЕР_2 польова пошта від 28 листопада 2014 року №18, наразі старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді акумуляторника взводу спеціальних робіт ремонтно-відновлювального батальйону у цій військовій частині (а.с.51).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли стосовно проходження військової служби за контрактом під час дії особливого періоду в Україні, а тому врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні вперше оголошено часткову мобілізацію.

Останнє рішення про часткову мобілізацію було прийнято Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015.

У вказаному Указі доручено Кабінету Міністрів України перевести національну економіку України на функціонування в умовах особливого періоду в обсягах, що гарантують безперебійне забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань України під час виконання покладених на них завдань, привести визначені галузі, підприємства, установи та організації у ступінь повна готовність.

Рішення про скасування в Україні дії особливого періоду Президентом України не приймалося. Також Президентом України не приймалося рішення про демобілізацію військовослужбовців за контрактом, які проходять службу до кінця особливого періоду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наразі в Україні діє особливий період, а тому строк дії контракту ОСОБА_2 було правомірно продовжено за пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Тому будь-які правові підстави для звільнення позивача з військової служби за контрактом у зв`язку з закінченням строку дії контракту відсутні.

Суд зазначає, що частиною восьмою статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено перелік випадків коли військовослужбовець має право звільнитися з військової служби за контрактом під час дії особливого періоду (за станом здоров`я, за сімейними обставинами тощо).

Однак доказів того, що ОСОБА_2 звертався до командування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) з рапортами про звільнення з військової служби за вищенаведеними підставами, або має право на звільнення зі служби під час особливого періоду, суду не надано.

Суд не приймає до увагу доводи позивача, що він має вроджений порок серця, а тому не підлягає військовій службі, оскільки вказані обставини не підтверджені відповідним висновком військової лікарської комісії (ВЛК). Крім того, як слідує з пояснень позивача, він не звертався до ВЛК та не ініціював перед командуванням своє звільнення зі служби за станом здоров`я.

Також суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 , що відповідач повинен був повідомити його про продовження дії контракту за три місяці до дня його закінчення (19 квітня 2014 року), оскільки особливий період настав в Україні 18 березня 2014 року, тому у військової частини не було можливості попередити позивача про обставини, які ще не існували.

Крім того, ні чинним законодавством, ні контрактом (а.с.60-61) не передбачено обов`язку військової частини повідомити військовослужбовця про продовження дії контракту за три місяці до дня його закінчення, натомість у пункті 4 контракту (а.с.61) передбачено обов`язок військовослужбовця повідомити про бажання, чи не бажання укладати новий контракт.

В даному випадку в Україні настав особливий період, тому строк дії контракту ОСОБА_1 був продовжений за пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в незалежності від волі позивача.

Надаючи правову оцінку всім доводам сторін, суд зазначає про помилковість посилань представника відповідача у письмових запереченнях на положення Кодексу законів про працю України, оскільки правовідносини проходження військової служби цим нормативно-правовим актом не регулюються.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, військова частина НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), довела суду правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо утримання ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом до закінчення дії в Україні особливого періоду.

Оскільки наразі в Україні діє особливий період, а строк дії контракту ОСОБА_2 був правомірно продовжений за пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до оголошення рішення про демобілізацію, тому суд дійшов висновку, що правові підстави для звільнення позивача з військової служби у зв`язку з закінченням дії контракту відсутні.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання незаконними дій командира в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби за контрактом та зобов`язання командира в/ч НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) звільнити ОСОБА_1 з військової служби у Збройних Силах України у зв`язку з закінченням дії строку контракту від 19 квітня 2011 року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 06 січня 2017 року.