Справа № 2-а-1029/10
Суддя: Рум'янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1029/2010 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі :

головуючого по справі судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі судового засідання Ляшик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправною бездіяльності, стягення недоплаченої суми та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2009 року в сумі 3777 грн. 38 коп., а також зобовязати відповідача довічно нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивачка в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за № 2195 VI від 18 листопада 2004 року позивач є дитиною війни з тих підстав, що станом на 02 вересня 1945 року він не досяг вісімнадцятирічного віку, тобто на нього розповсюджуються норми вказаного Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» N 2195-IV від 18.11.2004р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію вище вказаної ст.6 Закону було зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет на 2006 рік» та відновлено з 02.04.2006 року відповідно до Закону України від 19.01.2006 року « Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік», у звязку з виключенням пункту 17 статті 77 Закону України від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет на 2006 рік».

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою було обмежено коло субєктів підвищення пенсії, а також встановлено інші його розміри.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 п.12 ст. 71 і ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», визнані неконституційними, а тому підстав для їх застосування судом при вирішенні даного позову немає.

Також згідно рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008року у справі 1-28/2008 визначено, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, та те що «зупинення законом про Держбюджет дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України не відповідає Конституції України».

Закони України про державні бюджети на відповідні роки діють з моменту їх прийняття до 31 грудня відповідного року, так само як і рішення Конституційного суду, які стосуються цих бюджетів.

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось, дія статті не зупинялась.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, фактичний розмір підвищення пенсії позивачу, як дитині війни, за 2007-2009 рік повинен бути підвищений та перерахований на підставі вищевикладених норм Законів.

Також необхідно зазначити, що адміністративний суд не наділений правом на призначення та визначення розміру належних виплат замість субєкту владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції субєкту владних повноважень - відповідача, а так відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача конкретно визначеної суми.

Суд враховує, що дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» призупинялася та неодноразово визнавалося зупинення таким, що не відповідає Конституції України /є неконституційним/, а саме у 2007 році з 9 липня 2007 року з дня ухвалення КС України Рішення, в 2008 році з 22 травня 2008 року з дня ухвалення рішення КС України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 159, 160-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, не у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009року по 31.12.2009року згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком встановленої на відповідний рік на момент виплати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в подальшому нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

Суддя: Н.О. Румянцева