Справа № 569/14457/16-а
Суддя: Куцоконь Ю.П. Ю. П.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представник позивача ОСОБА_2,

представника Рівненського обєднаного управління Пенсійного

фонду України Рівненської області ОСОБА_3,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просить суд визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_4 здійснити перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю, у звязку зі звільненням, починаючи з 01 листопада 2016 року, виходячи із 90% від заробітної плати відповідно до довідок виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 жовтня 2016 року № 08-2280 та № 08-2281. Також просить суд зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 у звязку зі звільненням з державної служби, починаючи з 01 листопада 2016 року, виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати, що значиться у довідках виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 жовтня 2016 року № 08-2280 та № 08-2281.

Представник Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_4 не визнала та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що на підставі протоколу № 592 від 23 листопада 2006 року Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, правонаступником якого є Рівненське обєднане Управління пенсійного фонду України Рівненської області, позивачу ОСОБА_4 з 01 листопада 2006 року була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення) у розмірі 90% посадового окладу.

24 березня 2007 року позивач поступив на державну службу у виконавчий комітет Рівненської міської ради, а 30 листопада 2015 року звільнився з посади консультанта міського голови виконавчого комітету Рівненського міської ради.

Відповідно до положень статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, позивач, у звязку зі звільненням, набув право на перерахунок пенсії.

26 жовтня 2016 року позивач звернувся із заявою до Рівненського обєднаного Управління пенсійного фонду України Рівненської області про здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 90% посадового окладу відповідно до даних довідок виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 жовтня 2016 року № 08-2280 «Про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та №08-2281 «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». При перерахунку пенсії просив не змінювати базовий місяць нарахування індексації пенсії.

Листом від 01 листопада 2016 року № 917/10 Рівненським обєднаним управлінням пенсійного фонду України Рівненської області позивачу у проведенні перерахунку пенсії було відмовлено.

В обґрунтування відмови у перерахунку пенсії відповідач постався на те, що починаючи із 01 червня 2015 року згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України … в тому числі «Про державну службу». Тобто з 01 червня 2015 року, пенсії, що визначені в порядку та на умовах, згідно із Законом України «Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідач також зазначив, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, якою визначався порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям, втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», проведення перерахунку суперечить чинному законодавству.

Відповідно до частин першої та другої статті 2, частини першої статті 6 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, якщо особа, що звертається до адміністративного суду вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії Рівненського обєднаного управління пенсійного фонду України, які полягають у відмові в перерахунку пенсії позивача відповідно до даних довідок виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 жовтня 2016 року № 08-2380 та № 2381 у звязку зі звільненням з державної служби суд визнає протиправними.

Суд вважає, що Рівненським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області невірно тлумачиться пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII.

Зокрема, пункт 5 Прикінцевих положень вищезгаданого Закону стосується тільки порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тобто, ці положення стосуються тільки тієї категорії державних службовців, які звернуться саме за призначенням пенсії і тільки після 01 червня 2015 року.

Право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що текст Закону № 213-VIII не містить вказівок чи посилань на те, що раніше призначені пенсії не перераховуються. Наведене свідчить про те, що відповідач, довільно трактуючи норми Закону № 213-VIII, відмовив позивачу у перерахунку пенсії по надуманих підставах, які взагалі відсутні у Законі.

Твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Суд вважає необхідним також зауважити, що предметом регулювання Закону № 213-VIII є інше коло питань, ніж пенсійне забезпечення державних службовців, а саме: реалізація заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів і приведення до фінансових можливостей дії положень окремих законів України, про що зазначено у пояснювальній записці до цього Закону.

Перерахунок пенсії працюючих державним службовцям після їх звільнення проводиться на підставі наступних довідок:

- про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1;

- про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1.

Вказані постанови Правління Пенсійного фонду України, як і довідки, є чинними на теперішній час.

ОСОБА_5 право на пенсійне забезпечення гарантоване статтею 46 Конституції України в цілому і, зокрема, право на перерахунок пенсії, яке не може бути скасоване або звужене в звязку із прийняттям нових законів або внесенням змін до чинного законодавства. Про це свідчать положення статті 22 Конституції України, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовою позивачу у перерахунку пенсії незаконно позбавило його набутого трудовою діяльністю права на перерахунок пенсії у звязку зі звільненням із служби.

Така відмова якраз і є звуженням обсягу набутих трудовою діяльністю прав на соціальний захист. Питання недопущення звуження змісту й обсягу існуючих прав і свобод неодноразово було предметом конституційного розгляду.

ОСОБА_5 Суд України розглядаючи проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»). Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Так, згідно рішення ОСОБА_5 Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Частина перша статті 5 КАС України визначає, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, пункт 1 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (принцип законності) визначає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу (частина четверта статті 9 КАСУ).

В абзаці третьому пункту 4, абзацах другому, третьому пункту 7 мотивувальної частини свого Рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп ОСОБА_5 Суд України зазначив, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

ОСОБА_5 Суд України в Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп зазначив, що в Україні, як соціальній, правовій державі, політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Згідно пунктів 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої відповідно до Закону України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V 14 вересня 2006 року, усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу ІІ Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_6 право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням і забезпечується частиною другою та частиною третьою статті 22 Конституції України, згідно яких конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод» ОСОБА_5 Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики» (абзаци пятий, шостий пункту 4).

Крім того, ОСОБА_5 Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) розяснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому ОСОБА_5 Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного прав в жодному разі не може бути порушена».

Отже, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дій, внесення до них змін і доповнень стосовно зазначених у них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_5 Суд України вважає скасування або обмеженням цих прав і свобод.

Відповідач, застосовуючи до спірних правовідносин Закон № 213-VIII, фактично допустив звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод шляхом скасування або обмеження наданих державою соціальних прав, гарантій, пільг, компенсацій, які були встановлені Законами України. Зазначене дає підстави вважати, що цим порушено приписи частин другої та третьої статті 22 Конституції України та частини 1 статті 58 статті 21 та 24 Конституції України.

Порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначались постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865).

Відповідно до пункту 5 Постанови № 865 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Форми довідок, які надавалися позивачем до Рівненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області для перерахунку пенсії, затвердженні постановами правління Пенсійного фонду України, які прийняті на виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Київа від 13 серпня 2010 року по справі № 2а-4753/09/2670 та від 03 жовтня 2012 року по справі № 2а-8893/12/2670.

Форми довідок передбачають включення в обчислення пенсії посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, інших виплат, які складаються з матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

В довідках зазначено, що на всі виплати, уключені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відмова відповідача провести позивачу перерахунок пенсії суперечить вимогам статті 22 Конституції України та статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», якими передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до положень частини першої статті 8 та частини першої статті 58 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують , або скасовують відповідальність особи.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення статті 37-1 цього закону, які були діючими на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку зі звільненням з державної служби, оскільки Законом № 213-VIII обмежено право державних службовців на призначення пенсії, але право на перерахунок залишено в силі.

Крім того, при вирішенні питання щодо визначення розміру пенсії при перерахунку у відсотках від заробітної плати має застосовуватись норма що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу - 90%, тому що внесені Законом № 76-VIII від 28 грудня 2014 року зміни до статті 37 Закону № 3723-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (зі змінами і доповненнями) у разі підвищення мінімальної заробітної плати змінюється базовий місяць нарахування індексації пенсії. Оскільки позивач звернувся за перерахунком пенсії у звязку зі звільненням з державної служби, базовий місяць індексації його пенсії не повинен змінюватися.

Відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92).

Відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення передбачаються законами про пенсійне забезпечення (частина третя статті 4); порядок визначення розмірів пенсійних виплат встановлюється лише цим Законом (частина друга статті 5).

Аналізуючи пенсійні правовідносини, суд звертає увагуна те, що ці відносини характеризуються наступними етапами функціонування: 1) право на призначення пенсії; 2) право на отримання пенсії; 3) право на перерахунок розміру пенсії.

За змістом статті 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія це щомісячна пенсійна виплата. Відповідно до частини другої статті 45 цього Закону пенсія призначається довічно. Тобто щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійної основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів таких пенсій, визначається лише дата, з якої пенсіонер має право на її перерахунок чи отримання пенсії в повному розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії здійснюється у наступні строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Приймаючи до уваги те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 26 жовтня 2016 року, то його пенсія повинна бути перерахована та виплачена, починаючи з 01 листопада 2016 року.

Доводи управління Пенсійного фонду України у місті Рівне Рівненської області, наведені у запереченнях проти адміністративного позову, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Керуючись ст.ст.11,17,18,71,72,94,160,161,162,163,186 КАС України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_4 здійснити перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю, у звязку зі звільненням, починаючи з 01 листопада 2016 року, виходячи із 90% від заробітної плати відповідно до довідок виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 жовтня 2016 року № 08-2280 та № 08-2281.

Зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 у звязку зі звільненням з державної служби, починаючи з 01 листопада 2016 року, виходячи із 90% від загального розміру заробітної плати, що значиться у довідках виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24 жовтня 2016 року № 08-2280 та № 08-2281.

Стягнути з Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок, що складаються із судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова складена в повному обсязі 31 грудня 2016 року.

Суддя: Куцоконь Ю.П.