Справа № 731/550/16-а
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №731/550/16-а
Провадження №2-а/731/7/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року смт.Варва

Суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Савенко А.І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про:

- визнання протиправним дій щодо відмови у перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;

- зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмір 60 % від суми заробітку згідно довідки прокуратури Чернігівської області від 25.11.2016 року №18/237 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України, що діяла станом на дату призначення пенсії, з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії;

- зобов'язання відповідача виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за періоди з 01.01.2016 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року було відкрито скорочене провадження по даній справі.

28 грудня 2016 року відповідач надіслав до суду письмові заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач з 15.09.2003 року перебуває на обліку відповідача та з 27.01.2010 року отримує пенсію у зв'язку із втратою годувальника, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 60% від суми заробітної плати.

29.11.2016 року позивач звернулась до Управління із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», до якої надала довідку прокуратури Чернігівської області від 25.11.2016 року №18/237 про заробітну плату (а.с. 6, 7).

06.12.2016 року відповідачем сформовано повідомлення про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 (а.с. 9).

07.12.2016 року за № 1217 (а.с. 7) відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що стратили чинність, деяких законодавчих актів України», від 28.12.2014 року №76-VIII внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та передбачено, що порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, однак Урядом таких умов та порядку визначено не було. Крім іншого, Управління зазначило, що в силу п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» пенсії, призначені раніше на підставі, зокрема, Закону України «Про прокуратуру», не перераховуються.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 22, 92 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», суд робить висновок про неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у розмірі 60% заробітної плати.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон) в редакції, яка, діяла на момент призначення позивачу пенсії, членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Починаючи з 01.01.2015 року вказану норму викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Разом із тим, на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульовано, водночас передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01.12.2015 року була збільшена заробітна плата, що було підставою для перерахунку, суд вважає, обґрунтованими твердження позивача про наявність у нього правових підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії.

При цьому судом враховується, що згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 та від 20.03.2002 року №5-рп/2002 розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, надаючи оцінку позовним вимогам про здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року, суд зауважує наступне.

У відповідності до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З огляду на дану норму, суд робить висновок про те, що підставою для перерахунку пенсії позивачу, є подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви з усіма необхідними документами. Виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перерахунок пенсії подана позивачем 29.11.2016. Відтак, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.12.2016.

Щодо вимог позивача про виплату пенсії без обмеження розміром, суд звертає увагу, що у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни Законом N911-VIII від 24.12.2015. Так, вказану статтю доповнено реченням наступного змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень».

При цьому, норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, отже, законних підстав для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено, розмірі немає. Отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 2) підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв'язку із втратою годувальника на підставі довідки прокуратури Чернігівської області про заробітну плату від 25.11.2016 року № 18-237 відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

Зобов'язати Варвинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.12.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 12.10.2016 року № 18-237 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Варвинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати в розмірі 551 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.І.Савенко