Справа № 826/5966/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 грудня 2016 року № 826/5966/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» (надалі - позивач/ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ») з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач/ДПІ у Шевченківському р-н ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 30.06.2015 р. № та № в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх протиправністю винесення відповідачем оскаржуваних рішень

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило, а тому суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 122 КАС України, а також згоду представника позивача, суд приходить до висновку про можливість перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне

Фактичні обставини свідчать, що позивач (Код ) з 03.09.2007 р. зареєстроване Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією, з 05.09.2007 року взяте на податковий облік та станом на дату проведення перевірки перебувало на обліку у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

У період з 27.05.2015 р. по 03.06.2015 р. на підставі направлення від 27.05.2015 р. №1059/2207 та наказу від 20.05.2015 р. №1042, виданих ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до вимог податкового законодавства України Відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам із ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» за період з 01.10.2014 р. по 01.03.2015 р., за результатами якої складений акт від 10.06.2015 р. № 252/26-59-22-07/35391935, в якому зафіксовано про виявлення наступних порушень вимог законодавства, зокрема:

1) пункту 198.6 статті 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України., в результаті чого встановлено завищення ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму - 81 312,50 грн., в т.ч. по періодам: - листопад 2014 р. - 68 312,50 грн., - лютий 2015 р. - 13 000,00, що призвело до завищення суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі 81 312,50 грн., в тому числі за березень 2015 року у сумі 81 312,50 грн.

2) п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряє мий період на загальну суму 73 181,25 грн., а саме за 2014 рік на суму - 73 181,25 грн.

На підставі вищевказаного Акту перевірки від 10.06.2015 року, як вказано у позові, Відповідачем винесено Податкові Повідомлення-Рішення № та № від 10.06.2015 року.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач у порядку встановленому діючим законодавством, оскаржив ці повідомлення-рішення шляхом подання скарги, однак до теперішнього часу будь - якої інформації щодо розгляду скарги від відповідача на адресу позивача не надходило.

Також, позивач зазначив, що між ним, як замовником за договором та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», як виконавцем за договором, було укладено договір про надання послуг № 30/10-2014 року від 30.10.2014 року.

Відповідно до умов даного договору та додатків до нього, Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надавати послуги з проведення рекламної кампанії, а Замовник зобов'язується примати та оплачувати послуги в строки й на умовах, передбачених даним договором.

У виконання предмету даного договору Замовник відповідно замовляв та оплачував, а Виконавець надавав наступні послуги, розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет та на зворотних носіях.

На підтвердження реальності виконання умов Договору про надання послуг Позивачем були надані податковому органу до перевірки складені та підписані сторонами акти надання послуг від 30.11.2014 року на суму 72 000,00 грн, від 30.11.2014 року на суму 337 875,00 грн., від 08.02.2015 року на суму 78 000,00 грн, загальна вартість рекламних послуг за якими становить 487 875,00 грн., розрахунки за отримані рекламні послуги здійснювалися позивачем із контрагентом ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» у безготівковій формі.

При цьому, при проведенні аналізу податкової звітності Товариства Позивача з ПДВ за період, що перевірявся, податковим органом було встановлено відображення Позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та даним декларацій з ПДВ листопад 2014 р., лютий 2015 р.

Тому, на думку позивача, наявність в нього виданих контрагентами податкових накладних, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, а також доказів сплати ПДВ останнім у складі вартості товару є достатніми підставами для визначення податкового кредиту при реальному проведенні господарських операцій.

Крім того, у своєму позові позивач зазначив, що на підтвердження правомірності формування задекларованих Позивачем показників податкової звітності, на які вплинуло понесення останнім витрат на оплату рекламних послуг за господарськими операціями із ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», окрім зазначеного вище Договору про надання рекламних послуг із відповідними до них Додатками, позивачем відповідачу були надані документи первинного обліку, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, банківські виписки.

Також, під час здійснення перевірки Відповідачем було встановлено, що розрахунки за придбані у контрагента рекламні послуги здійснені Позивачем у повному обсязі у безготівковій формі, про що свідчать надані до перевірки банківські виписки та оборотньо - сальдові відомості по рахунку 361.

Однак, під час проведення перевірки, відповідачем було встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 81 312,50 грн., що призвело до заниження суми ПДВ на 81 312,50 грн., яка підлягає сплаті в бюджет, а також встановлено завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на загальну суму 406 562,50 грн., що безпосередньо призвело до заниження податку на прибуток на 73 181,25 грн. за 2014 р., в обґрунтування таких висновків, як зазначено у позові, податковий орган посилається на безпідставність формування Позивачем сум податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за період, що перевірявся, оскільки укладений Позивачем з ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» Договір про надання рекламних послуг є таким, що не пов'язаний із веденням платником податку своєї господарської діяльності, укладений без мети настання реальних наслідків, а виписані контрагентами первинні документи на адресу Позивача не можуть бути відображені у складі даних податкового та бухгалтерського обліках.

Позивач вважає такий висновок необґрунтованим, оскільки на момент дії укладених між ним та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» договору про надання послуг з додатками до нього, ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», як юридичну особу, було внесено в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України та були платниками податку на прибуток підприємства на загальних підставах, основним видом діяльності ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» є Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства.

Крім того, позивач вказує на те, що доказами реального виконання робіт/надання послуг є фактичне розміщення зовнішньої реклами та інтернет-реклами та численні фотозвіти, що надавались Позивачем як замовником послуг для інших третіх осіб у виконання договорів з третіми особами.

Тому, на думку позивача, зміст придбаних Позивачем у Виконавця рекламних послуг відповідає основній господарській діяльності Позивача, як наслідок, при формуванні у податковому обліку даних податкового кредиту та витрат за спірними господарськими операціями з придбання рекламних послуг Позивачем було дотримано законодавчо встановлені вимоги щодо документального підтвердження цих операцій та їх спрямування на отримання позитивного економічного ефекту у результаті своєї господарської діяльності.

Також, позивач не погодився з висновками податкового органу щодо того, що між ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» у господарських відносинах фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань по наданню послуг не має, що свідчить про відсутність наміру у ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» створення правових наслідків, тобто укладена між Позивачем та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» угода є нікчемною, оскільки нікчемним правочином, відповідно до норм діючого законодавства України, є недійсний правочин, недійсність якого повинна бути встановлена законом, а також у зв`язку з тим, що якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Крім того, у своєму позові позивач зазначив, що посилання податкового органу у Акті перевірки на наявність матеріалів досудового слідства по кримінальному провадженню за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, як на одну з підстав наявності факту порушення позивачем податкового законодавства, є необґрунтованими, передчасними та незаконними, оскільки по вказаному кримінальному провадженні вироків суду, якими б було встановлено ведення будь-якої незаконної діяльності ( в тому числі службовими особами ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС»), не виносилося, а тому, на думку позивача, Відповідачем не було встановлено наявність умислу директора ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» чи ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» на укладення угод, спрямованих на ухилення від сплати податків чи порушення податкового, валютного чи іншого законодавства.

Також, позивач вважає, що податковий орган формально підійшов до встановлення правомірності формування Позивачем даних податкового обліку, висновки, викладені в Акті перевірки не ґрунтуються на дослідженні Договору про надання рекламних послуг, укладеного між Позивачем та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС».

Крім того, позивач у своєму позові зазначив, що на його думку ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» не мало дефектів у своєму правовому статусі та мало право укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії. Податкові накладні за своєю формою та змістом відповідають Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять обов'язкові реквізити, а також включені до Єдиного реєстру податкових накладних.

Також, позивач вказує на те, що зі змісту отриманих податкових повідомлень - рішень, платник податку ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» вбачається невідповідність таких Рішень вимогам ст. 58 Податкового кодексу України, а саме: ППР № було винесено відносно іншого платника податку, а саме ТОВ «КИЇВМОНОЛІТБУД-2005», вказано суму збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 91 477 грн., з яких за основним платежем 73 181 грн. за штрафними санкціями 18 259 грн. Проте, на думку позивача, податковим органом було надано невірний розрахунок 73 181,00 грн + 18 259,00 грн = 91 440,00 грн, а не 91 477 грн., а тому позивач вважає вказане податкове повідомлення - рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України та не підлягає виконанню.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.З КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачається здійснення адміністративного судочинства відповідно до конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» () 03.09.2007 року зареєстровано Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, номер останньої реєстраційної дії від 15.10.2013 року № 8026708 та з 05 вересня 2007 року № 30402 перебуває на обліку у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, як платник податків, що підтверджується наданими суду корпіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також копією Довідки АА № 914142 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

Як вбачається з наданої суду копії Акту Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10.06.2015 року № 252/26-59-22-07/35391935 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» () за період з 01.01.2014 р. по 01.03.2015 р.» на підставі пп.78.1.11 п. 78.1 ст.78, п. 79.1, п. 79.2 ст. 79 Податкового Кодексу України головним державним ревізором - інспектором відділу спеціальних перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Шевченківському району ГУ ДФС у м. Києві на виконання листа СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві від 19.03.2015 року № 6433/7/2615-09-0414 разом з доданою постановою від 17.03.2015 року старшого слідчого з ОВС третього відділу КР слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві щодо призначення документальної перевірки проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» за період з 01.01.2014 року по 01.03.2015 року. Копія наказу № 1042 від 20.05.2015 року вручена 27.05.2015 року директору ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ», а також останнього ознайомлено з направленням № 1059/2207 від 27.05.2015 року.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві встановлено порушення, а саме:

- п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» () податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму - 81 312,50 грн., в т.ч. по періодам: - листопад 2014 р. - 68 312,50 грн. - лютий 2015 р. - 13000,00 грн., що призвело до завищення суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі - 81 312,50 грн., в тому числі за березень 2015 р. у сумі - 81 312,50 грн.

- п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за перевіряє мий період всього у сумі 73181,25 грн., а саме за рік 2014 р. на суму - 73181,25 грн.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що на підставі вищевказаного Акту перевірки, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було винесено:

- податкове повідомлення - рішення від 30.06.2015 року № (форма «В4»), відповідно до якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 81312,00 грн. за звітний період - березень 2015 року;

- податкове повідомлення - рішення від 30.06.2015 року № (форма «Р»), відповідно до якого встановлено порушення податкового законодавства, у зв'язку з чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств у розмірі 91477,00 грн., з яких за основним платежем 73181,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 18259,00 грн.

Як вбачається з наданої суду копії скарги ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ», позивач 20.07.2015 року звернувся до Начальника Головного управління ДФС у м. Києві зі скаргою, відповідно до якої просив скасувати повністю вищевказані податкові повідомлення - рішення. Вказана скарга була отримана ГУ ДФС у м. Києві у той же день, однак до моменту звернення позивача до суду, будь - якої відповіді за результатами розгляду скарги, як зазначив представник позивача у судовому засіданні, на адресу позивача не надходило.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2014 року між ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» («Замовник») та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» («Виконавець») було укладено Договір № 30/10-2014 про надання послуг, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати послуги з проведення Рекламних кампаній, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати послуги в строки й на умовах, передбачених даним Договором. (п. 1.1.)

У відповідності до п. 2.1 Договору та на підставі підписаних Сторонами Додатків, Виконавець надає наступні послуги:

2.1.1 розміщення Рекламних матеріалів Замовника засобами зовнішньої реклами (як на рекламо-носіях, які належать Виконавцю, так і на рекламо-носіях, які надані Виконавцю в користування);

2.1.2. розміщення Рекламних матеріалів Замовника на телебаченні;

2.1.3. розміщення Рекламних матеріалів Замовника на радіо;

2.1.4. розміщення Рекламних матеріалів Замовника в пресі;

2.1.5. показ Рекламних матеріалів на веб - сайтах;

2.1.6. розміщення інформаційних матеріалів у соціальних мережах;

2.1.7. розробка та реалізація рекламних проектів;

2.1.8. розробка креативної стратегії;

2.1.9. проведення маркетингових досліджень.

Пунктом 2.2.2. Договору передбачено, що протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту одержання заявки Замовника, Виконавець письмово або за допомогою електронної пошти повідомляє Замовнику про строки й умови надання послуг. Після узгодження всіх істотних умов надання послуг, Сторони підписують відповідний додаток до даного Договору, у якому обумовлюють вид послуг, умови, порядок і строки надання послуг, вартість (з урахуванням умов, зазначених в розділі 3 Договору).

У відповідності до п. 2.3.1 Договору Виконавець направляє Замовнику Акт прийому - передачі наданих йому послуг протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів від дня закінчення Рекламних кампаній, передбачених у Додатках до даного Договору.

Розділом 3 даного Договору врегульовані умови оплати вартості послуг і порядок розрахунків за надані послуги між ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС».

У відповідності до Додатку № 1 до Договору № 30/10-2014 від 30.10.2014 року, сторони домовилися про надання Виконавцем послуг щодо розміщення рекламних матеріалів на Зовнішніх носіях та узгодили, що вартість послуг з урахуванням ПДВ складає 337875,00 грн., послуги надаються Виконавцем в період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р., загальна вартість послуг сплачується Замовником у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця.

Додатком №2 до Договору передбачено, що сторони домовилися про надання Виконавцем послуг щодо розміщення рекламних матеріалів в мережі інтернет та узгодили, що вартість послуг з урахуванням ПДВ 20% складає 72000,00 грн, послуги надаються Виконавцем в період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р., загальна вартість послуг сплачується Замовником у безготівковій форма на розрахунковий рахунок Виконавця в строк до 30.11.2014 р.

Як вбачається з наданої суду копії Додатку № 3 до Договору, Замовник доручає та оплачує, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет, вартість послуг з урахуванням ПДВ 20% складає 78000,00 грн., послуги надаються Виконавцем в період з 08.01.2015 р. по 08.02.2015 р., загальна вартість послуг сплачується Замовником у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця в строк до 08.01.2015 року.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що на виконання Договору № 30/10-2014 від 30.10.2014 року, укладеного між ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», останнім було видано Позивачу рахунки на оплату послуг за розміщення Рекламних матеріалів Замовника, а саме: рахунок на оплату № 06/11 від 05.11.2014 року за розміщення рекламних матеріалів на Зовнішніх носіях на суму 337875,00 грн., у тому числі ПДВ 56312,50 грн; рахунок на оплату № 05/11 від 05.11.2014 року за розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет на суму 72000,00 грн., у тому числі ПДВ 12000,00 грн; рахунок на оплату № 28/01 від 28.01.2015 року за розміщення рекламних матеріалів в мережі інтернет на суму 65000,00 грн., у тому числі ПДВ 13000,00 грн.

Як вбачається з копії реєстру документів по дебету ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ»

- 18.11.2014 року на рахунок ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» позивачем було перераховано грошову суму у розмірі 72000,00 грн., призначення платежу: розміщення реклами в Інтернеті згідно рах. 05/11 від 05.11.2014 року, в т.ч. ПДВ 20% 12000,00 грн.;

- 18.11.2014 року на рахунок ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» позивачем було перераховано грошову суму у розмірі 337875,00 грн., призначення платежу: розміщення зовнішньої реклами згідно рах. 06/11 від 05.11.2014 року, в т.ч. ПДВ 20% 56312,00 грн.;

- 05.12.2015 року на рахунок ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» позивачем було перераховано грошову суму у розмірі 78000,00 грн., призначення платежу: розміщення реклами в Інтернеті згідно рах. 28/01 від 28.01.2015 року, в т.ч. ПДВ 20% 13000,00 грн.

Факт перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку Позивача підтверджується наданою суду копією оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 р. - лютий 2015 р.

У відповідності до наданих суду копій Актів про надання послуг від 30.11.2014 року та від 08.02.2015 року ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» (Виконавець) виконав роботи, передбачені умовами Договору №30/10-2014 від 30.10.2014 року, а ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» (Замовник) прийняв роботу, претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ СТАЙЛС» () зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 31.07.2014 року за № 0032231, основний вид економічної діяльності: 73.11 «Рекламні агентства», види діяльності за КВЕД-2010, що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копією Витягу 646 з реєстру платників податку на додану вартість, а також копією Відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

Згідно з наданими копіями податкових накладних від 18.11.2014 року та від 05.02.2015 року, ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» сплатило з поточного рахунку загальну суму з ПДВ за договором про надання послуг за розміщення рекламних матеріалів 337875,00 грн., у т.ч. ПДВ - 56312,50 грн., 72000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 12000,00 грн. та 78000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 13000,00 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно пп.21.1.1, пп.21.1.2, пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом «а» п. 198.1 ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст.198 ПК України, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до абз. 2 та 3 п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з положеннями пп. «а» п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин та надання послуг) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів у паперовому вигляді.

Абзацом 1 п. 201.7. ст.. 207 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності до п. 201.1.10 п. 201.1 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності до ст.. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Приписами ст.. 215 ЦК України передбачено, що Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно із абз.1 п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до п.22.1 ст.22 ПК України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Крім того, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулюються Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У відповідності до ч. 1 ст. 2 цього Закону - Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», під господарською операцією слід розуміти дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що основною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч.2 ст.3 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до п.1.1 р.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88 від 24.05.1995 року, дане положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету.

Згідно із п.1.2 цього Положення господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 р.2 Положення №88 встановлено порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (установи), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо (п.2.2 р.2 Положення №88).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин/надалі - Закон №270/96-ВР), який визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Як зазначено Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 20.07.2010 р. №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи: встановлення факту здійснення господарської операції; встановлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку; встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідно до ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 02.06.2011 р. №742/11/13-11 надано роз`яснення щодо того, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві стосовно порушення позивачем ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» вимог Податкового Кодексу України, з огляду на наступне.

У судовому засіданні було встановлено, що між Позивачем та його контрагентом ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛ» було укладено Договір № 30/10-2014 про надання послуг з додатками до нього, на підтвердження реальності виконання умов вказаного договору Позивачем були надані суду відповідні копії первинних облікових документів, а саме: рахунки на оплату №05/11 від 05.11.2014 року, № 0/11 від 05.11.2014 року та №28/01 від 28.01.2015 року; копія реєстру документів по дебету ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» від 18.11.2014 р. та від 05.02.2015 року, копії Актів про надання послуг від 30.11.2014 року та від 08.02.2015 року, оборотно-сальдова відомість, а також копії податкових накладних ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛ», що свідчить про наявність достатніх підстав для визначення податкового кредиту при реальному проведенні господарських операцій.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача при проведенні позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» про те, що Договір про надання послуг між останнім та ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» було укладено без мети настання реальних наслідків, а сама угода є нікчемною, оскільки чинним законодавством України не передбачено права контролюючого органу щодо визнання правочинів недійсними, рішення суду у цивільній чи господарській справі на підтвердження недійсності правочину відповідачем до суду надано не було, тому такі посилання відповідача при встановленні порушень з боку позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного податкового законодавства України, також, слід зазначити, що само по собі дотримання норм цивільного чи господарського права не означає реальності вчинення господарської операції в контексті податкового законодавства України.

Крім того, слід зазначити, що якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Між тим, позивачем до адміністративного позову на підтвердження реальності укладеного договору про надання послуг з ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», окрім первинних облікових документів, було додано контрольні макети рекламних матеріалів, звіти про розміщення рекламних матеріалів в Інтернеті та фото звіт про розміщення зовнішньої рекламної кампанії.

Також, суд критично ставиться до позиції відповідача, викладеної у Акті про проведення перевірки з приводу наявності відомостей про вчинене кримінальне правопорушення службовими особами ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», що призвело до незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та до фактичного ненадходження грошових коштів до бюджету, оскільки в даному випадку, єдиним доказом цього факту, у відповідності до ч. 4 ст. 72 КАС України, є вирок суду, який набрав законної сили, у кримінальному провадженні.

Належно завіреної копії вироку суду, який набрав законної сили, відповідачем на підтвердження встановлених Актом перевірки обставин, суду надано не було.

Отже, виходячи з вищевикладеного, вбачається, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за рахунок податкових накладних, виписаних ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС».

Крім того, суд звертає увагу, що на час проведення перевірки та на час розгляду справи відповідачем не надано переконливих доказів про те, що контрагент позивача був ліквідований або припинено підприємницьку діяльність даного контрагенту під час укладання та виконання договорів.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем надано до суду належні докази, на підтвердження, того що вищезазначений Договір № 30/10-2014 від 30.10.2014 року, укладений між ТОВ «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» про надання послуг з додатками до нього були укладені з метою настання реальних обставин, а тому висновки викладені в Акті Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10.06.2015 року № 252/26-59-22-07/35391935 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС» () за період з 01.01.2014 р. по 01.03.2015 р.» є безпідставними та такими, що не відповідають реальним обставинам справи, правомірність визначення податкового кредиту позивачем встановлена у судовому засіданні, будь - яких доказів щодо того, що на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентом, ТОВ «ПРОФІ СТАЙЛС», як юридичну особу, не було внесено в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та не було зареєстровано платником податку на додану вартість, суду надано не було.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що податкове повідомлення - рішення від 30.06.2015 року № (форма «Р») ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено взагалі відносного іншого платника податку, а саме відносно ТОВ «КИЇВМОНОЛІТБУД-2005», а вказана у цьому повідомленні - рішенні сума грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 91477,00 грн., з яких за основним платежем 73181,00 грн., за штрафними санкціями - 18259,00 грн. проведений не вірно, оскільки загальна сума при складанні дорівнює 91440,00 грн. (73181,00 грн.+18259,00 грн.=91440,00 грн.), а тому суд вважає за можливим визнати вказане податкове повідомлення - рішення таким, що суперечить вимогам діючого податкового законодавства України та не підлягає виконанню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.94 КАС України, судовий збір відшкодовується на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.06.2015 р. №.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.06.2015 р. №.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ МАРКЕТИНГ ЕНД КОММУНІКЕЙШНЗ» () понесені судові витрати в розмірі 2591 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто одну) грн.. 84 коп. із Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур