Справа № 812/1568/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 січня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1568/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання Бутенко К.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Троїцького районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Троїцького районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з червня по грудень 2014 року приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області та вважає, що саме з 01.06.2014 йому повинна була виплачуватись грошова винагорода за участь в АТО.

За період з червня по грудень 2014 року винагороду за участь в АТО не отримував.

З посиланням на порушення Відповідачем норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету, Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичних операціях в розмірі 100% місячного грошового забезпечення за період з червня по грудень 2014 року у загальному розмірі 20417,92 грн., у тому числі: за червень 2014 року 1122,00 грн., за липень 2014 року 3060,00 грн., за серпень 2014 року - 3012,01 грн., за вересень 2014 року 3017,35 грн., за жовтень 2014 року 3017,35 грн., за листопад 2014 року 1845,01 грн., за грудень 2014 року 5344,20 грн.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі, надав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 98 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 14.07.2014 по 19.07.2014.

Виплата винагороди згідно довідки № 10521/111/45-2016 здійснена 31.03.2015 у розмірі 592,00 грн.

Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 07.11.2015.

Для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою.

Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув до суду, причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17.10.2005 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ (а.с.8,9,19-22).

Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивача включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення, з 08.11.2014. За період з 08.11.2014 по 31.12.2014 винагорода за безпосередню участь а АТО позивачу не нараховувалась відповідно до довідки № 10068/111/45-2016 (а.с.17).

З довідки № 10069/111/45-2016 вбачається, що у листопаді 2014 року позивач перебував на лікарняному 12 днів, у грудні 2014 року позивач перебував на лікарняному 1 день (а.с.18).

Таким чином, кількість днів перебування в АТО за 2014 рік становить: зокрема, у листопаді 2014 року 11 днів, у грудні 2014 року 30 днів (а.с.8).

З довідки № А-1085 від 18.02.2016, ВДЗ/7257/А від 09.07.2015 вбачається, що позивач в період, зокрема, з 14.07.2014 по 19.07.2014, з 08.11.2014 по 07.11.2015 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористиної операції на території Луганської області, що також підтверджено довідкою № 4040/111/19-2016 від 27.12.2016 (а.с.10, 11, 34).

Відповідно до довідки № 10067/11/45-2016 вбачається, що позивачем у червні 2014 року отримано грошове забезпечення у сумі 3116,32 грн. (без урахування індексації), у липні 2014 року 3072,52 грн. (без урахування індексації) , у серпні 2014 року 3047,96 грн. (без урахування індексації), у вересні 2014 року 3091,18 грн. (без урахування індексації), у жовтні 2014 року 3084,47 грн. (без урахування індексації), у листопаді 2014 року 3146,91 грн. (без урахування індексації та матеріальної допомоги), у грудні 2014 року 5539,02 грн. (без урахування індексації) (а.с.16).

Довідкою № 10521/111/45-2016 від 22.12.2016 підтверджено, що позивачу за участь в антитерористичній операції за період з 14.07.2014 по 19.07.2014 було нараховано та виплачено винагороду за шість днів в розмірі 592,00 грн. згідно платіжного доручення № 92 від 31.03.2015 (а.с.35).

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови КМУ № 158 від 04.06.2014 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 719 від 23 липня 2014 року, яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах. Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанови КМУ № 158 та Наказу МВС України № 719), з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у контексті п. 2 Постанови № 158, можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Зазначеним наказом передбачено виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Згідно ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв'язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають.

Винагорода за участь в антитерористичній операції не носить постійний характер, не входить до складу грошового забезпечення, відповідно не підлягає індексації, тому сума індексації не може враховуватися при нарахуванні винагороди за участь в антитерористичній операції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відносяться.

При цьому, до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ входить доплата за службу в нічний час.

У 2014 році, зокрема у листопаді та грудні, позивачу здійснювалися виплати, що не мають постійного характеру матеріальна допомога у листопаді та індексація у листопаді та грудні, на які винагорода за участь в АТО не нараховується.

Оскільки, позивач безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції в період, зокрема, з 14.07.2014 по 19.07.2014 та з 08.11.2014 по 07.11.2015, перебував на лікарняному 12 днів у листопаді 2014 року та 1 день у грудні 2014 року, тому кількість днів перебування позивача в АТО за 2014 рік становить: зокрема, у листопаді 2014 року 11 днів, у грудні 2014 року 30 днів. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи за період з 14.07.2014 по 19.07.2014 позивачу нараховано та сплачено винагороду за участь в АТО. Отже, періодом, за який повинно бути нараховано та виплачено позивачу винагороду за участь в АТО, є період з 08.11.2014 по 31.12.2014.

Грошове забезпечення позивача у листопаді 2014 року становило 3146,91 грн. (без урахування індексації та матеріальної допомоги), у грудні 2014 року - 5539,02 грн. (без урахування індексації). Грошове забезпечення позивачу за вказані місяці сплачено, однак не сплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с.16).

Таким чином, розмір винагороди позивача у листопаді 2014 року мав становити 1153,79 грн. (3146,91/30=104,89*11=1153,79), у грудні 2014 року - 5360,10 (5539,02/31=178,67*30=5360,10 грн.), загальна сума стягнення становить 6513,89 грн.

Згідно частини 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача винагороди за безпосередню участь в Антитерористичної операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 08.11.2014 по 31.12.2014 у сумі 6513,89 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є необгрунтованими.

Питання щодо розподілу судових витрат за приписами ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Троїцького районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, - задовольнити частково.

Стягнути з Троїцького районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, адреса: 92100, Луганська область, Троїцький район, селище міського типу Троїцьке, кв. Молодіжний, будинок 28) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: вул.Центральна, 39, с.Лантратівка, Троїцький район, Луганська область) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період 08.11.2014 по 31.12.2014 у загальному розмірі 6513,89 грн. (шість тисяч пятсот тринадцять гривень 89 коп.), у тому числі: за листопад 2014 року 1153,79 грн. (одна тисяча сто пятдесят три гривні 79 коп.), за грудень 2014 року 5360,10 грн. (пять тисяч триста шістдесят гривень 10 коп.), з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обовязкових платежів.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_2