Справа № 2-а-4652/11
Суддя: Бабенко С. С.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2011 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Бабенко С.С., при секретарі Федорцовій І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради, про стягнення недоотриманої допомоги при народженні дитини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення дзержинської міської ради про стягнення недоотриманої допомоги при народженні дитини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що її донька ОСОБА_2 народилася 25 грудня 2007 року. Згідно з ст.. 56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 ріквід 27.12.2001 року № 1751 Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми допомоги при народженні дитини встановлена в розмірі 8500 грн. виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 грн., наступні виплати здійснюються протягом 12 місяців рівними частинами в порядку встановленому КМУ. Їй була проведена перша виплата на дитину 15 квітня 2008 року, через чотири місяці після народження другої дитини.

В квітні 2008 року діяв Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік, тому, виплати проводилися з бюджету 2008 року, в якому зазначено, що виплата допомоги при народженні другої дитини складає 25000 грн., народженого після 31 грудня 2007 року.

Її донька народилася до 31 грудня 2007 року, але вона своєчасно подала всі необхідні документи, і одноразова допомоги повинна була проводитися одразу, до 1 січня 2008 року. А їй виплатили допомоги тільки через чотири місяці, тобто пізніше ніж встановлено законом.

Про порушення свого права вона дізналася в жовтні 2010 року, коли звернулася за консультацією до юриста.

Вона звернулася з листом до УПСЗН з проханням розяснити їй, як проводилися виплати. 02.11.2010 року вона отримала відповідь, що виплати проводилися на дату народження дитини.

З вказаним рішенням про призначення і виплату допомоги при народженні дитини вона не згідна, оскільки УПСЗН затримало виплату на 50 днів, що є незаконним і не відповідає вимогам ст.. 56 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік.

Просить поновити їй пропущений строк для звернення до суду, визнати рішення УПСЗН про виплату одноразової допомоги при народженні другої дитини незаконним у звязку з затримкою цієї виплати, зобовязати УПСЗН зробити перерахунок виплат на підставі Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, у звязку з затримкою виплати через вину відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Законодавством України питання, повязані з призначенням та виплатами допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, регулюються Законом України Про державну допомогу сімям з дітьми (в подальшому Закон № 2811-ХІІ) та Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (в подальшому Закон № 2240-ІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. ) та відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН про отримання допомоги 06 березня 2008 року. (а.с. 5, 16-19).

Як вбачається з заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_1В є застрахованою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, через те на неї розповсюджується вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". (а.с. 16-19).

Відповідно до статті 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-V допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рікбуло встановлено наступне:

- абзац 2 частини 2 ст. 56 Закону: допомога при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень.

Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 призначено та виплачено допомогу при народженні дитини в розмірі 8500,00 грн. Перша виплата допомоги була проведена в квітні 2008 року в загальній сумі 5100,00 грн. (3400,00 грн. за місяць народження + 1700,00 грн. за січень-квітень 2008 року), у звязку з тим, що позивачка звернулася за призначенням допомоги лише 06.03.2008 року.

Посилання позивача на те, що допомогу при народженні дитини їй повинні були виплатити в розмірі як на другу дитину у відповідності з Законом України Про Державний бюджет України на 2008 ріку сумі 25000 грн. є безпідставним, оскільки зазначений розмір допомоги ( при народженні другої дитини 25000,00 грн.) відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, зазначено, що така допомога надається при народженні дитини, яка народилась після 31 грудня 2007 року. Як зазначено раніше, донька позивачки ОСОБА_2 народилася 25 грудня 2007 року (а.с. 5).

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом постанови, відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка звернулася з позовом до суду 15.04.2011 року (згідно штампу вхідної кореспонденції суду), хоча ставить питання про порушення її прав в 2007-2008 роках, тобто за час, більший ніж шість місяців.

Позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при виплаті їй відповідачем допомоги. Звернення позивачки до відповідача із заявою в порядку Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР Про звернення громадянз проханням сплатити певну суму грошей (виконати вимоги закону тощо) не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини 4 ст. 99 КАС України.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Доказів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого законом строку звернення до суду і підстав для його поновлення на протязі всього оспорюваного періоду позивачка не надала, та в матеріалах справи вони відсутні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не зазначила суду ніяких поважних причин пропуску строку звернення до суду, і приймаючи до уваги наполягання представника відповідача на застосуванні шестимісячного строку звернення до суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

В позові ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської міської ради, про стягнення недоотриманої допомоги при народженні дитини, відмовити.

Постанова можу бути оскаржена в Донецький апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :