Справа № 611/1181/16-а
Суддя: Андросов О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №611/1181/16-а
Провадження №2- а/611/3/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Андросов О.М. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця та зобов'язання провести перерахунок пенсії з 1 грудня 2016 року, відповідно до ст. 371 Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, виходячи з розрахунку 88% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2016 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. У встановлений строк від відповідача до суду заперечення не надійшли.

У відповідності до ч.4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, оцінюючи повідомлені позивачем у позові та доданих до нього доказах, вважає їх достатніми для прийняття законного рішення у скороченому провадженні, згідно абзацу 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України, та не бачить підстав для виклику осіб та проведенні судового засідання за загальними правилами КАС України.

Суд, перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, яка передбачає право на судових захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових особинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Стаття 171 КА України зазначає, що під час вирішення питання щодо визнання оскаржу вального акту протиправним, суд адміністративної юрисдикції вирішує питання щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили оскаржуваних нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що одним із способів захисту порушених прав позивача по справі є визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що позивачка з березня 2006 року перебуває на обліку у Барвінківському управлінні ПФУ, після реорганізації - в Ізюмському об'єднаному управлінні ПФУ Харківської області, розмір призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, складає 88% середнього заробітку.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року, збільшено посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі державним службовцям.

06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, як непрацюючому державному службовцю на підставі довідки Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про складові заробітної плати.

07 грудня 2016 року відповідачем було надано відповідь на звернення №343/В-14, якою позивачці було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу" і з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені не перераховуються (а.с.7).

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У відповідності до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з ч. 4 вище вказаної статті пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку(прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу»).

Згідно з положеннями статті 371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» (далі - постанова № 865).

Так, відповідно до п. 4 постанови № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. №432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2)іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Крім того, за змістом п. 5 постанови № 865 перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 р. встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Виходячи із зазначеного, суд погоджується з доводами позивача, стосовно того, що предметом позову є перерахунок пенсії, тому застосування до спірних правовідносин п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, є цілком безпідставним, оскільки вищезазначена норма не є підставою для нездійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосується лише тих пенсій, які призначаються після вступу в дію Закону № 213.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що з 01.06.2015 р. норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», втратили чинність у зв`язку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, а відтак ОСОБА_1 на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсій, оскільки, як вже вказувалося вище, таке право було надано їй з моменту призначення їй пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а від так не може бути обмежене або скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило статті 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії та ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, з огляду на вищевказане, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справив їх сукупності, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до відповідача 06.12.2016 перерахунок пенсії та виплата різниці недоотриманої пенсії позивачці, повинен бути здійснений з часу її звернення із відповідною заявою до відповідача, тобто з 1 грудня 2016 року.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», Ізюмське об'єднане управління ПФУ не звільнено від сплати судового збору, а тому зобов'язано як суб'єкт владних повноважень, що виступав стороною у справі в якості відповідача, при задоволенні позову відшкодувати на користь ОСОБА_1 здійснені нею документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 99, 104, 105, 158-163, 170 КАС України, Законами України «Про державну службу», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців.

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії з 01 грудня 2016 року відповідно до ст. 371 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 05.12.2016 № 01-52/3425, виходячи з розрахунку 88% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня) 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Барвінківський районний суд Харківської області.

Постанова набуває чинності після спливу вказаного строку на її оскарження.

Суддя О.М. Андросов