Справа № 826/17718/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 грудня 2016 року справа №826/17718/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурило Олександра Івановича 2. Головного управління Держгеокадастру у місті Києві
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурило Олександра Івановича (далі по тексту - відповідач 1) та Головного управління Держгеокадастру у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурило О.І. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2016 року №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-16, №РВ-016; 2) зобов'язати відповідача 2 внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/17718/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 19 грудня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач 1 та представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо зміни внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

17 жовтня 2016 року відповідачем 1 прийняті рішення №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-16, №РВ-016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Позивач вважає, що зміна виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як наслідок, рішення відповідача 1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідачі надали до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначили, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей про зміну цільового призначення земельних ділянок позивача має відбуватися на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яким передбачена зміна їх цільового призначення. Крім того, відповідачі зазначили, що позовні вимоги в частині зобов'язання вчинити дії, є втручанням в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, що є неприпустимим.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що позивач є власником земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва на підставі договору купівлі-продажу від 19 квітня 2016 року №1664 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2016 року №29379540, договору купівлі-продажу від 18 серпня 2016 року №3517 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 серпня 2016 року №31031590, договору купівлі-продажу від 19 квітня 2016 року №1663 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2016 року №29377583, договору купівлі-продажу від 18 серпня 2016 року №3515 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 серпня 2016 року №31031357, договору купівлі-продажу від 07 липня 2016 року №2855 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2016 року №30427395, договору купівлі-продажу від 27 квітня 2016 року №1748 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 квітня 2016 року №29441352, договору купівлі-продажу від 19 квітня 2016 року №1665 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2016 року №29381110, договору купівлі-продажу від 07 липня 2016 року №2857 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 липня 2016 року №30427568, відповідно.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна земельні ділянки у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва мають цільове призначення "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд", тобто відносяться до земель житлової і громадської забудови.

11 жовтня 2016 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо зміни внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

17 жовтня 2016 року відповідачем 1 прийняті рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-16, №РВ-016.

Вищезазначені рішення відповідача 1 обґрунтовані тим, що згідно зі статтею 96 Земельного кодексу України землекористувач зобов'язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, згідно пункту 6 частини третьої статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 19 Земельного кодексу України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначає Закон України "Про Державний земельний кадастр".

Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначає, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними; внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Згідно частини четвертої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставами для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру: щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: - на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; - на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); - на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Згідно частини четвертої статті 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

За визначенням статті 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає зміну категорії земель, зміна ж використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не має наслідком зміну цільового призначення.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 67 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Пункти 68, 69 Порядку визначають, що відомості про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються, вносяться до Державного земельного кадастру безперервно.

Відомості (зміни до них) вносяться одночасно до документів Державного земельного кадастру в текстовій та графічній формі.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник).

Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 73 Порядку державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: 1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку; 2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

У пункті 111 Порядку передбачено, що державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 121 Порядку для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються: 1) заява за формою згідно з додатком 12; 2) оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії); 3) електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

З матеріалів справи вбачається, що позивач вирішив змінити вид використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови" та на виконання вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку подано заяву відповідної форми.

Тобто, позивач звернувся із заявами про внесення змін щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель без зміни цільового призначення земельних ділянок.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що у спірних правовідносинах має місце зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель, що в силу положення статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 121 Порядку не потребує розробки відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки цільове призначення не змінюється.

Позивачем подано відповідачу 2 заяву відповідної форми, як наслідок, підстави для відмови у прийнятті відповідного рішення у відповідача 1 відсутні.

Відповідно до статті АДРЕСА_4 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частина четверта статті 373 Цивільного кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Отже, власник земельної ділянки, має право використовувати її за власним розсудом та відповідно до цільового призначення, а відповідач 1 фактично своїм рішення позбавив права позивача на використання належного йому майна в власних цілях.

Враховуючи вищевикладене, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині щодо визнання протиправними та скасування рішень Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурило Олександра Івановича про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2016 року №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-16, №РВ-016 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі №826/5596/16.

Для захисту порушених прав позивача, суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги позивача в частині щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у місті Києві внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови" підлягають задоволенню, оскільки є похідними, від первинної позовної вимоги.

При цьому суд зауважує, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки з урахуванням висновків даної постанови, він не має вільного розсуду прийняти інше рішення, ніж про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання спірних земельних ділянок з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурило Олександра Івановича про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2016 року №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-16, №РВ-016.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1, АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2, АДРЕСА_3 (кадастровий номер: НОМЕР_3), АДРЕСА_4 (кадастровий номер: НОМЕР_4), АДРЕСА_8 (кадастровий номер: НОМЕР_9, АДРЕСА_9 (кадастровий номер: НОМЕР_8), АДРЕСА_5 (кадастровий номер: НОМЕР_5), АДРЕСА_6 (кадастровий номер: НОМЕР_6), АДРЕСА_7 (кадастровий номер: НОМЕР_7) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

4. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 512,00 грн. (п'ять тисяч п'ятсот дванадцять гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко