Справа № П/811/3334/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/3334/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2016 року

справа № П/811/3334/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року у справі № П/811/3334/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинська стальконструкція» до Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними та скасовані оскаржені позивачем рішення відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що фахівцями податкової інспекції у період з 02 по 08 вересня 2014р проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “Долинська стальконструкція” з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо відображення правових відносин з ТОВ “БК “Гефест Альянс” за період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013 р..

За результатами перевірки складено акт №349/11-06-2200/35424017 від 10 вересня 2014 р., в якому зафіксовано порушення позивачем приписів п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевірений період на загальну суму 282876 грн.; п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено заниження податку на прибуток підприємств за 2013 рік у сумі 268731 грн..

На підставі акту перевірки позивачем винесено податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2014 року:

Вважаючи податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені рішення відповідача, дійшов висновку, що господарські операції позивача з ТОВ “БК “Гефест Альянс” у період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013р здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними первинними документами. Висновки податкового органу про порушення позивачем приписів податкового законодавства при формуванні податкового кредиту та витрат по вказаним операціям спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне скасувати рішення з прийняттям нового у справі - про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Оскаржені податкові повідомлення-рішення базуються на висновках акту перевірки про безпідставне формування податкового кредиту та валових витрат у перевіреному періоді за господарськими операціями з ТОВ “БК “Гефест Альянс”, які на думку контролюючого органу не мали реального характеру.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2013 року між ТОВ “БК “Гефест Альянс” (субпідрядник) та ТОВ “Долинська стальконструкція” (підрядник) укладено договір про виконання робіт з ремонту РЗФ-2 гірничного департамента ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” №0102/13, за змістом якого виконавець зобов'язується з власних матеріалів провести ремонт корпусу РЗФ-2; замовник у свою чергу зобов'язується прийняти виконані роботи та провести оплату замовлення (т. 4 а.с.99-101).

Позивачем на підтвердження факту виконаних робіт надано:

- податкові накладні від 26-28 лютого 2013 року №428-430, від 30 квітня №361, від 30 березеня 2013 року №299 від 30 травня 2013 року №205, від 30 червня 2013 року №283-286, від 30 липня 2013 року №358-360, від 30 серпня 2013 року №1284, від 30 вересня 2013 року №384-385, №1285, від 31 жовтня 2013 року №483, від 30 листопада 2013 року №341-342, від 30 грудня 2013 №826 (т.4 а.с.67, 75, 83, 91, 107, 115, 123, 131, 138, 148, 155, 163, 170, 182, 190, 198, 206, 214, 221, 227, 234, 240);

- довідки про вартість виконаних робіт за лютий – грудень 2013 року (т.4 а.с.68, 76, 84, 82, 108, 116, 124, 132, 149,156, 164, 171, 183, 191, 199, 207, 215, 222, 228, 235, 241);

- акти приймання виконаних робіт за лютий – грудень 2013 року з додатками (т. 4 а.с.69-73, 77-80, 85-88, 93-96, 109-112, 117-120, 125-128, 133-136, 140-145, 151-152, 157-160, 165-167, 172-175, 184-187, 192-196, 200-203, 208-211, 216-218, 223-225, 230-231, 233, 236-238, 242-244);

- акти використаних матеріалів за лютий – грудень 2013 року (т. 4 а.с. 82, 90, 114, 122, 130, 138, 147,154, 162, 169, 177-179, 181, 189, 204, 220, 229 );

- рахунки на оплату за лютий – грудень 2013 року (т. 4 а.с.74, 81, 89, 97, 113, 121, 129, 137, 146, 153, 161, 168, 176, 180, 188, 197, 205, 213, 219, 226, 232, 239, 245).

Крім того, позивачем надано копії договорів від 07 березеня 2013 року №463, від 27 січня 2014 року №617, від 04 березня 2015 року №1448, укладених ним як підрядником з ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” – замовником, про виконання робіт по ремонту збагачення (дільниці фільтрації) РЗФ-2 гірничного департаменту з первиними документами (т.4 а.с.246-249, т.5 а.с.1-186, т.6 а.с.31-206, т.7 а.с.34-248, т.8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-257).

Як зазначив суд першої інстанції, виконання ТОВ “БК “Гефест Альянс” (як субпідрядником) робіт з ремонту корпусу РЗФ-2 гірничного департамента ПАТ “АрселорМіттал Кривий Ріг” №0102/13, за умовами договору, укладеного з позивачем, підтверджується первинними документами, суми податку на додану вартість за податковими накладними позивачем правомірно включено до податкового кредиту.

Проте, суд не дав належну оцінку первинним документам, що надавалися позивачем на підтвердження реальності таких господарських операцій.

Колегія суддів звертає увагу, що надані в підтвердження операцій типові форми №КБ, форма №03, форма №04а, форма 2№4-6 складені в період з 01.02.2013 по 31.12.2013, та більшість інших документів, виданих саме ТОВ “БК “Гефест Альянс”, не містять дати виписки, місця складання, посад та прізвищ посадових осіб, відповідальних за здійснення таких робіт. Акти виконаних робіт підписані невідомими особами зі сторони «підрядника».

Крім того, податкова інспекція посилалася на інформацію про перебування у провадженні СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві кримінального провадження, що розслідується за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 212, ч.2 ст. 205 та ч.3 ст. 209 КК України. Під час слідства встановлено, що невстановлені особи використовували реквізити ТОВ БК “Гефест Альянс”, яке має ознаки фіктивності для складання документів фінансово-господарської діяльності з реально діючими суб’єктами підприємницької діяльності для мінімізації податкових зобов’язань останніх. Засновник та директор ТОВ “БК “Гефест Альянс” під час допиту вказав, що жодного відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства він не мав, жодних бухгалтерських та документів податкової звітності не підписував.

Також, під час перевірки контролюючий орган встановив, що вказаний контрагент позивача фактично не мав можливості надавати послуги через відсутність матеріальних ресурсів, трудових ресурсів, основних фондів та іншого, необхідних для здійснення таких господарських операцій.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частинами другою та третьою статті 9 цього ж Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції.

Судом не з’ясовано, а з матеріалів справи не вбачається доцільність отримання таких послуг саме від зазначеного вище контрагента для використання у власній господарській діяльності. Ті документи, що надавалися позивачем на підтвердження використання у власній господарській діяльності отриманих послуг, не підтверджують факту надання таких послуг ( ремонту) саме підприємством-субпідрядником ТОВ “БК “Гефест Альянс”.

Висновки суду першої інстанції, що операції є реальними та відповідають дійсному економічному змісту, колегія суддів розцінює як помилкові.

Господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов’язань, власному капіталі підприємства. Таких доказів матеріали справи не містять.

Згідно з підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Відповідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В ст.198 ПК України визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту та витрат, за відсутності факту надання послуг, визначених умовами укладених договорів.

Надані позивачем під час перевірки документи (договори, акти виконаних робіт, довідки та інші), не підтверджують фактичного виконання договірних відносин саме підприємством, що виступало субпідрядником.

Оскільки порушення позивачем приписів податкового законодавства за вказаний вище період знайшло своє підтвердження, підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції у даній справі необхідно скасувати з прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року у справі № П/811/3334/14 – скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Долинська стальконструкція» - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак