Справа № 814/1877/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

08 грудня 2016 року Справа № 814/1877/16

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доДержавної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Гмирьова, 1/1, м. Миколаїв, 54028

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016р. № , вимоги від 30.06.2016р. №, рішення від 21.07.2016р. № ,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.07.2016, вимогу № від 30.06.2016, рішення про застосування штрафних санкцій № від 21.07.2016.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що висновки відповідача про порушення позивачем ст.177 ПК України є безпідставними, вимога про сплату недоїмки та рішення про застосування фінансових санкцій є похідними від податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016 року, яким позивачу доданараховано податок на доходи фізичних осіб, тому вони теж підлягають скасуванню, як протиправні.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у позові, оскільки позивачу правомірно донараховані грошові зобов'язання, на підставі порушень, зазначених в акті перевірки.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. На підставі ч.6 ст.128 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи суд дійшов висновку:

Актом від 30.06.2016 « Про результати документальної планової невиїзної перевірки з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску» встановлено порушення вимог п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК -занижено оподатковуваний доход на суму 1376365,22 грн. за 2014 рік та на суму 1366823,28 грн. за 2015 рік, в результаті чого встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 231538,89 грн. за 2014, 234538,89 за 2015 рік, пп.1 п.2 ст.6 абз.3 п.8 ст.9 Закона України від 08.07.2016 № 2464 « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»- занижено суму єдиного внеску на суму159459,64 грн.: в тому числі по періодах 2014-77891,76 грн. та у 2015 в сумі 81567,88 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму податкового зобов'язання 498809,78 грн. та 124 702,45 грн. штрафних ( фінансових ) санкцій, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 30.06.2016 в сумі 159459,64 грн. єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 21.07.2016 року на суму 15 945,97 грн. штрафу.

В перевіряємому періоді з 01.01.2014 по 31.12.2015 ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність 49.41- вантажний автомобільний транспорт. За позивачем зареєстровані транспортні засоби: вантажні автомобілі DAF ТЕ 95XFоб'єм двигуна 4240, DAF ТЕ 95XF об'єм двигуна 3400, MAN 18463, MAN19364.

Перевіркою правильності визначення витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності встановлено завищення витрат в 2014-2015 році. До перевірки надано товарно-транспортні накладні та акти виконаних робіт, проте в наданих до перевірки документах відсутні дані про пробіг автомобілів та використане пальне в ході здійснення господарської діяльності в період з 01.01.2014-31.12.2015 року. До перевірки не надано жодних документів, які підтверджують використання в господарській діяльності паливно-мастильних матеріалів (дизпалива та бензин).

Згідно із п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до операційної діяльності згідно з розділом ІІІ ПК України.

Статтею 138 розділу ІІІ ПК України до складу валових витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, до яких відносяться і витрати на придбання пально-мастильних матеріалів.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний доход , тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю.

У запереченнях відповідач зазначає, що паливно-мастильні матеріали списуються у розмірі їх фактичної вартості з урахуванням норм витрат ПММ на підставі подорожніх листів (або інших первинних документів), які підтверджують використання ПММ в підприємницькій діяльності. Також зазначає, що позивач, як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування має право включити до складу витрат вартість використаних паливно-мастильних матеріалів на підставі документально підтверджених первинних документів, зокрема угод, актів виконаних робіт, ТТН, розрахункових документів, тощо.

До перевірки позивачем надано товарно-транспортні накладні та акти виконаних робіт.

Позивач надав суду видаткові накладні про придбання майна, перелік платіжних доручень та виписки банку, які свідчать про оплату дизпалива та бензину, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт.

Позивач надав суду пояснення, що придбання пального позивачем здійснювалось на підставі договорів поставки товарів (ПММ) з використанням пластикових смарт-карт, які складались з ТОВ «Сервісна компанія «Формула». Отримання пального з використанням смарт-карт здійснювалося працівниками позивача(водіями) при здійсненні вантажних перевезень в мережі АЗС постачальника. Щомісячно постачальником оформлювалися та видавалися позивачу видаткові накладні, в яких постачальником оформлювалися та видавалися позивачу видаткові накладні, в яких вказувалися обсяг та вартість поставленого в звітному місяці пального. Понесенні витрати з придбання пального враховувались в цілях оподаткування у складі валових витрат господарської діяльності.

Посилання відповідача на те, що ТТН та акти виконаних робіт не містять пробіг автомобілів та використаного пального не приймається судом до уваги, оскільки відповідачем не зазначено в якому нормативно-правовому документі передбачено, що ці документи повинні містити дані про пробіг та кількість використаного пального. Форма товарно-транспортної накладної визначено у додатку до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом не містить граф про обсяг використаного пального. Також акти виконаних робіт відповідно до Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не повинні містити дані про пробіг автомобіля та обсяг використаного майна.

Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів в Україні щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» внесено зміни у Закон України « Про автомобільний транспорт», яким виключено положення про необхідність подорожнього листа для водіїв, тому посилання відповідача на відсутність у позивача подорожніх листів, як підставу для неможливості підтвердження використання ПММ в підприємницькій діяльності є безпідставним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2016 є протиправним та належить скасувати.

Відповідно до п.2- 4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» N 2464-VI, 08.07.2010 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Позивачу в зв'язку з донарахуванням податку на доходи з фізичних осіб донараховано єдиний соціальний внесок, що підтверджується вимогою від 30.06.2016 № Ф-000031304 на суму 159 459,65 грн. та застосовний штраф сумі 15 945,97 грн., що підтверджується рішенням про застосування штрафних санкцій № від 21.07.2016 року.

Вимога та рішення про застосування фінансових санкцій є похідними від податкового-рішення № від 21.07.2016, то їх також належить скасувати, оскільки відповідач протиправно не включив витрати на придбання ПММ до валових витрат позивача, в результаті чого донарахував податок на доходи фізичних осіб.

Таким чином позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 21.07.2016, вимогу про сплату боргу № від 30.06.2016, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 21.07.2016.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6890 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень), сплачений платіжним дорученням № 90 від 11.08.2016 року за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко