Справа № 826/4694/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 грудня 2016 року 10:00 справа №826/4694/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
до1. Державної екологічної інспекції у місті Києві 2. Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища міста Києва Суслова С.С. 3. Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища міста Києва Федун Т.В. 4. Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища міста Києва Воробйової Т.О.
провизнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Київенерго") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної екологічної інспекції у місті Києві, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища міста Києва Суслова С.С., Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища міста Києва Федун Т.В., Державного інспектора х охорони навколишнього природного середовища міста Києва Воробйової Т.О., в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25 липня 2016 року, просить: 1) визнати протиправними та неправомірними дії посадових осіб Державної екологічної інспекції міста Києва під час оформлення результатів проведення планового заходу; 2) визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції міста Києва від 20 листопада 2015 року №05/129п.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4694/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 18 липня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач 1 визнав позовні вимоги в частині позовної вимоги №1 та заперечив проти позовної вимоги №2, відповідач 2 та відповідач 4 своїх представників до суду не направили, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача 2 та відповідача 4, положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

З 02 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року державним інспектором відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря Сусловим С.С. та державними інспекторами відділу інструментально-лабораторного контролю Воробйовою Т.О., Федун Т.В. проведено планову перевірку на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго", за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Антоновича,29.

04 грудня 2015 року на адресу позивача направлено та 07 грудня 2015 року позивачем отримано акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №05/306а відносно СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" та припис від 20 листопада 2015 року №05/129п, які складено відповідачем 1 за результатами вищезазначеної перевірки.

Позивач вважає, що дії посадових осіб відповідача 1 є неправомірними, припис від 20 листопада 2015 року №05/129п - протиправним та підлягає скасуванню, а інформація зазначена в обох складених актах перевірки не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить чинному законодавству України в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Відповідач 1 у судовому засіданні 18 липня 2016 року позовні вимоги в частині позовної вимоги №1 визнав, проти задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування припису від 20 листопада 2015 року №05/129п заперечив, посилаючись на дотримання посадовими особами вимог чинного законодавства при його винесенні.

Відповідач 2, відповідач 3 та відповідач 4 письмові заперечення на адміністративний позов до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Державна екологічна інспекція у місті Києві, відповідно до Положення про державну екологічну інспекцію в автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року №429 (далі по тексту - Положення), є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується і діє в межах своїх повноважень, забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки в місті Києві.

Відповідно до пункту 6 Положення Державна екологічна інспекція у місті Києві для виконання покладених на неї завдань має право, серед іншого: одержувати в установленому законом порядку інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб; проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва); розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах; передавати до прокуратури, органів досудового слідства та органів дізнання матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю)визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно абзаців другого та третього статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані: повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання; не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров'ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж; забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці суб'єкта господарювання, що стає доступною посадовим особам у ході здійснення державного нагляду (контролю); ознайомити керівника суб'єкта господарювання або його заступника, або уповноважену ним особу з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом; надавати суб'єкту господарювання консультаційну допомогу щодо здійснення державного нагляду (контролю); дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; не перешкоджати праву суб'єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами; виконувати законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємництва, щодо усунення порушень законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємництва, достовірну інформацію, документи і матеріали про проведені заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; сприяти здійсненню посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємництва, покладених на них повноважень.

Відповідно до частин першої - восьмої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів визначає Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року №464 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку, цей Порядок поширюється на державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції України, державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим, державних екологічних інспекцій в областях, містах Києві та Севастополі, Державної Азовської морської екологічної інспекції, Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції (далі - органи Держекоінспекції) та суб'єктів господарювання.

Згідно пункту 4.1 Порядку перевірка складається з таких основних частин: підготовка до перевірки; проведення перевірки; оформлення результатів перевірки (складання акта перевірки, оформлення інших матеріалів перевірки); обговорення результатів перевірки, підписання акта перевірки; застосування адміністративних стягнень до порушників законодавства про охорону навколишнього природного середовища (у разі виявлення порушень).

Пунктом 4.13 Порядку визначено, що за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Відповідно до пункту 4.20 Порядку в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

Згідно пункту 4.21 Порядку один примірник акта перевірки (з відповідними додатками) передається керівнику (уповноваженій ним особі) суб'єкта господарювання, про що на останній сторінці примірників акта перевірки робиться відповідна відмітка за підписом особи, яка отримала акт перевірки, із зазначенням посади, прізвища та ініціалів, а також дати одержання акта. Другий примірник акта перевірки зберігається в органі Держекоінспекції.

Пунктом 4.22 Порядку передбачено, що у разі, якщо посадова особа або уповноважений нею представник суб'єкта господарювання відмовляється від отримання акта перевірки особисто, то такий акт передається через канцелярію суб'єкта господарювання (із зазначенням вхідного реєстраційного номера) або відправляється рекомендованим листом.

До примірника акта, який зберігається в органі Держекоінспекції, додаються документи, що підтверджують факт поштового відправлення та вручення адресату акта перевірки.

Відповідно до пунктів 4.23-4.25 Порядку на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (додаток 4).

Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства складається у двох примірниках, один з яких не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, другий з підписом такої особи залишається в органі Держекоінспекції, який здійснював перевірку.

У разі, якщо посадова особа або уповноважений нею представник суб'єкта господарювання відмовляється від отримання приписів особисто, припис відправляється рекомендованим листом.

Матеріали справи підтверджують, що з 02 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року державним інспектором відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря Сусловим С.С. та державними інспекторами відділу інструментально-лабораторного контролю Воробйовою Т.О., Федун Т.В. проведено планову перевірку на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго", за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Антоновича, 29.

Порядок призначення перевірки позивачем не оскаржується.

Як стверджує позивач, за результатами вищезазначеної перевірки відповідачем 2, відповідачем 3 та відповідачем 4 складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, який містив чотири порушення законодавства зі сторони позивача.

Акт підписано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції міста Києва Федун Т.В. та Воробйовою Т.О., та надано для підписання позивачеві 26 листопада 2015 року.

Акт від 26 листопада 2015 року підписано зі сторони позивача директором Глушаком Є.М. та начальником служби екології Бурою Г.П.

В порушення пунктів 4.22 та 4.23 Порядку припис згідно вищезазначеного акту не виносився.

Докази реєстрації акту в журналі обліку актів перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства про підписання акту перевірки в останній день перевірки, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції міста Києва надано для підписання акт перевірки лише 26 листопада 2015 року.

Докази, які б спростовували вищезазначене твердження позивача до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

В подальшому 04 грудня 2015 року на адресу позивача направлено, та 07 грудня 2015 року позивачем отримано акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №05/306а відносно СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" та припис від 20 листопада 2015 року №05/129п, які, як вбачається з їх змісту, складені відповідачем 1 за результатами вищезазначеної перевірки.

В акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №05/306а зазначено, що під час заходу нагляду (контролю) виявлені наступні порушення вимог законодавства:

"1. Відповідно до пункту 1 переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2013 року "Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку" №808 устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води, тепловою потужністю 200 КВт і більше з використанням органічного палива відноситься до переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, для яких здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим. До перевірки висновки державної екологічної експертизи на котельні потужністю більше 200 КВт СВП "Київські теплові мережі" не представлені, чим порушено статті 13, 34, 39 Закону України "Про екологічну експертизу" та Постанова Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року №808;

2. На підприємстві виявлені порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферну, а саме, не виконуються в повному обсязі заходи щодо здійснення контролю за дотриманням нормативів викидів по наступним котлам за наступними дозволами на викиди: Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 80 від 18.05.2015 р. (СТ "Позняки"). Не виконуються вимірювання на котлі КВГМ-100-150 ГМ ст. №3 у 2 кварталі; на котлі КВГМ-100-150-ГМ ст. №4 у 3 кварталі; Дозвіл № -004 від 03.12.2013 р. (СТ "Біличі"). Не виконуються вимірювання на котлі КВГМ-100 ст. №3 у 2 кварталі; на котлі КВГМ-100 ст. №4 у2 та 3 кварталах; Дозвіл № -006 від 29.11.2013 р. (РК "Відрадний"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-50 ст. №1 у1та 2 кварталах; на котлі ПТВМ-50ст. №3 у 2 кварталі; на котлі ПТВМ-50 ст. №4 у 3 кварталі; Дозвіл № -004 від 03.12.2013 р. (РК "Виноградар"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-50 ст. №1 у 1та 2 кварталах; на котлі ПТВМ-50 ст. №3 у 2 та 3 кварталах; Дозвіл № -007 від 07.11.2013 р. (РК "Нивки"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-50 ст. №3 у 3 кварталі; Дозвіл № -006 від 03.12.2013 р. (РК "Воскресенка"). Не виконуються вимірювання на котлі КВГМ-100 ст. №3 у 3 кварталі; на котлі КВГМ-100 ст. №4 у 1 та 2 кварталах; на котлі КВГМ-100 ст. №5 у 1-3 кварталах; Дозвіл № -010 від 29.11.2013 р. (РК "Микільська Борщагівка"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-100 ст. №2 у 3 кварталі; на котлі ПТВМ-100 ст. №3 у 2 кварталі; на котлі ПТВМ-100 ст.№4 у 1-3 кварталах; на котлі ПТВМ-100 ст. №5 у 1,2 кварталах; Дозвіл № -001 від 01.09.2014 р. (СТ№1). Не виконуються вимірювання на котлах ПТВМ-100 ст. №1 та ст. №2 у 3 кварталі; на котлі ПТВМ-100 ст. №3 у 2 та 3 кварталах; на котлі Фостер-Уіллер ст.№4 у 2 та 3 кварталах; на котлах Фостер-Уіллер ст.№5, ЦКТ1 75-39Ф ст.№6 та ст. №7у 3 кварталі; не виконаний контроль на джерелі викиду №36 (вуглецю чотирихлорид); Дозвіл №-005 від 06.06.2014 р. (СТ№2). Не виконуються вимірювання на котлах ПТВМ-100 ст. №1, ст. №2 та ст. №3 у 1-3 кварталах; на котлі "Манн" ст. №9 у 2 кварталі; на котлі ТП-170 ст. №10 у 3 кварталі, - чим порушено статті 10 та 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря";

3. До перевірки представлено Реєстрову карту, зареєстровану за №РК-80391-00000-006 від 14 січня 2015 року, затверджену Головним управлінням Держсанепідслужби у м. Києві, однак перевіркою встановлено, що на підприємстві Реєстрова карта ведеться не у відповідності до вимог Інструкції щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, а саме: відповідно до інструкції щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 17.02.99 №41, Реєстрована карта складається за матеріалами інвентаризації об'єктів утворення відходів (ОУВ), однак у підприємства відсутня інвентаризація відходів по кожному об'єкту утворення відходів окремо.

На титульному аркуші реєстрованої карти (далі- РК) зазначається права об'єкта утворення відходів. У пунктах 1-6 указуються послідовно: повна назва ОУВ та код за ЄДРПОУ; його підпорядкованість, (якщо така існує) та код за СПОДУ; форма власності та код за КФВ. У пунктах 7-9 указуються код за КОАТУУ, юридична адреса та телефон (факс), за яким місцеві державні адміністрації чи уповноважені ними організації можуть звертатися щодо даних, наведених у РК; географічні координати основного виробництва, де утворюються відходи. Йдеться саме про координати виробництва, а не про юридичну адресу, за якою розташований головний орган управління ОУВ. Але всупереч вимогам Інструкції , реєстрова карта оформлена не на кожен об'єкт утворення відходів окремо, а саме на юридичну адресу.

Крім того перевіркою встановлено, що підприємством проведено загальний розрахунок показника загального утворення відходів по структурному відокремленому підрозділу ПАТ "Київенерго", а не по кожному об'єкту утворення відходів окремо.(175 об'єктів), - чим порушено Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 17.02.99 N41, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 березня 1999 р. за №169/3462;

4. Під час перевірки встановлено, що первинний поточний облік кількості , типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються за формою 1-Вт ведеться із порушенням вимог Інструкції щодо заповнення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - Інструкція), а саме: згідно п. 2.3 Інструкції у графі 1 підприємством не вказуються послідовно найменування відходів, які утворюються у процесі виробництва.

Також відповідно до Інструкції, якщо кількість відходу чи упаковки, наведена в графах 8а і 8б, обліковується за проміжок часу чи виробничий цикл, відмінний від того, який зазначено після найменування типової форми №1-ВТ, то у графах 8а і 8б у дужках (після запису кількості відходу чи упаковки) зазначається реальний проміжок часу, за який утворилась ця кількість відходів або була використана наведена кількість упаковки, однак дана інформація підприємством не зазначається, - чим порушено Наказ Мінприроди України 07.07.2008 №342, зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 9 вересня 2008 року за №824/15515;

5. Під час перевірки встановлено, що виробничі стічні води СТ "Біличі" скидаються у р. Любку одним випуском без дозволу на спеціальне водокористування та встановлених і затверджених нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти, чим порушено статті 44, 48 та 70 Водного кодексу України;

6. Під час перевірки встановлено, що об'єкт СТ №2 за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 17, здійснює скид стічних вод до Канівського водосховища (р. Дніпро) без встановлених і затверджених нормативі граничнодопустимих скидів, чим порушено статтю 70 Водного кодексу України".

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної у період з 02 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року відповідно до припису від 20 листопада 2015 року №05/129п позивачу приписано: "1. Отримати висновок державної екологічної експертизи на об'єкти, що становить підвищену екологічну небезпеку, а саме: устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води, тепловою потужністю 200 КВт і більше з використанням органічного палива; 2. Забезпечити виконання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: здійснювати заходи щодо здійснення контролю за дотриманням нормативів викидів, які передбачені дозволами на викиди №0-010 від 18 травня 2015 року (СТ "Позняки"), №-004 від 03 грудня 2013 року (СТ "Біличі"), №-006 від 29 листопада 2013 року (РК "Відрадний"), №-004 від 03 грудня 2013 року (РК "Виноградар"), №-007 від 07 листопада 2013 року (РК "Нивки"), №-006 від 03 грудня 2013 року (РК "Воскресенка"), №-010 від 29 листопада 2013 року (РК "Микільська Борщагівка"), №-001 від 01 вересня 2014 року (СТ №1), №-005 від 06 червня 2014 року (СТ №2); 3. Провести інвентаризацію джерел утворення та видів відходів на кожен об'єкт утворення відходів окремо. На підставі інвентаризації джерел утворення відходів провести розрахунок показника загального утворення відходів (Пзув). У разі, якщо Пзув перевищує граничне значення, що дорівнює 1000 умовних одиниць та/або показник загального обсягу оброблення чи утилізації відходів більше 100 тон на рік, заповнити реєстрові карти об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів для кожного об'єкту утворення відходів і подати їх на затвердження КМДА. У випадку, якщо Пзув не перевищує граничне значення і є меншим 1000 умовних одиниць, подати декларацію про утворення відходів. Копії вищезазначених документів надати до Державної екологічної інспекції у місті Києві; 4. Вести за встановленими нормами первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються чи утилізуються за формою №1-Вт; 5. Отримати дозвіл на спеціальне водокористування та розробити і затвердити нормативи граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти для об'єкту СТ "Біличі" за адресою: м. Київ, вул. Робітнича, 1; 6. Розробити і затвердити нормативи граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти для об'єкту СТ №2 за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 17".

Акт №05/306а та припис від 20 листопада 2015 року №05/129п представником позивача не підписано.

Як стверджує відповідач 1, в останній день перевірки 20 листопада 2015 року акт перевірки СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" підписано державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища міста Києва Сусловим С.С. та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища міста Києва відділу інструментально-лабораторного контролю Федун Т.В., Воробйовою Т.О. у кабінеті №6 відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря у присутності інших працівників відділу.

Від підписання в останній день перевірки акту представники СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" в телефонній розмові з державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища міста Києва відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря Сусловим С.С. відмовились. Тому, відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності" акт перевірки №05/306а дотримання вимог природоохоронного законодавств в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та припис від 20 листопада 2015 року №05/129п СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" направлено листом від 23 листопада 2015 року №3302-05/08.

Відповідач 1 також стверджує, що акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавств в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго", юридична адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 29, зареєстрований в журналі обліку актів, який ведеться сектором організаційно-аналітичного, документального, матеріально-технічного забезпечення і взаємодії з громадськістю та ЗМІ, номенклатурний номер №10-01.06 під номером 05/309а від 20 листопада 2015 року, а припис зареєстровано в журналі обліку приписів номенклатурний номер№10-01.07 під номером 05/109п від 20 листопада 2015 року.

Проте Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що предметом розгляду справи є акт перевірки №05/306а та припис №05/129п від 20 листопада 2015 року, до суду не надано та в матеріалах відсутні докази відмови представника позивача підписати акт перевірки №05/306а та припис №05/129п від 20 листопада 2015 року, а також докази реєстрації акту перевірки №05/306а та припису №05/129п 20 листопада 2015 року.

Зважаючи на те, що вищезазначені акт та припис направлено на адресу позивача лише 04 грудня 2015 року, що підтверджується відповідними поштовими реєстрами, суд приходить до висновку про відсутність доказів підготовки акту №05/306а та припису №05/129п від 20 листопада 2015 року саме 20 листопада 2015 року, тобто в останній день перевірки.

Окрім того, як стверджує позивач, 04 грудня 2015 року позивачем надано відповідачу 1 зауваження на акт перевірки, що підтверджує існування двох актів.

Зауваження від 04 грудня 2015 року до суду не надано, проте, актом проведення службового розслідування від 11 березня 2016 року підтверджено отримання відповідачем 1 листа позивача від 04 грудня 2015 року стосовно акту перевірки.

Таким чином, в порушення вимог законодавства про підписання акту в останній день перевірки та надання акту для підписання представникові підприємства, яке перевірялося, акт перевірки №05/306а та припис від 20 листопада 2015 року №05/129п направлено позивачеві поштою лише 04 грудня 2015 року, докази підготовки акту №05/306а та припису №05/129п 20 листопада 2015 року в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, необхідно зазначити, що чинним законодавством не передбачено можливості контролюючого органу складати два акти за результатами однієї перевірки.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про порушення відповідачами 2-4 порядку оформлення результатів проведення планового заходу.

Суд також зауважує, що у судовому засіданні 18 липня 2016 року представник відповідач 1 визнав позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища міста Києва.

Разом з тим, суд звертає увагу, що державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища міста Києва при проведені перевірки діяли від імені Державної екологічної інспекції у місті Києві, а тому у межах спірних правовідносин оскаржувані дії посадових осіб належить вважати діями власне Державної екологічної інспекції міста Києва.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування припису від 20 листопада 2015 року №05/129п необхідно зазначити наступне.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач 1 стверджує, що відповідно до акту відбору проб від 12 листопада 2015 року відбір стічних вод здійснено у багерній, відповідно до акту відбору проб від 03 листопада 2015 року №46 відбір проб здійснено в контрольному колодязі стічних вод. Тобто, порушення, які викладені в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства не відповідають вказаним актам відбору проб та зробленим протоколам. Пункти 5,6 акту порушення вимог природоохоронного законодавства щодо необхідності отримання дозволу на спеціальне водокористування та розроблення і затвердження нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти для об'єкту СТ "Біличі" за адресою: м. Київ, вул. Робітнича,1, та щодо необхідності розроблення і затвердження нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти для об'єкту СТ №2 за адресою:м.Київ,вул.Електриків,17 є помилковими.

Матеріали справи підтверджують, що в період з 25 лютого по 11 березня 2016 року Державною екологічною інспекцією у м. Києві проведено службове розслідування з причин направлення на адресу суб'єкта господарювання двох актів перевірки.

За результатами проведення службового розслідування складено акт від 11 березня 2016 року, яким зафіксовано, що члени комісії дійшли наступного висновку:"1. Дії державних інспекторів Федун Т.В. та Воробйової Т.О. щодо складення другого акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства суперечать вимогам пунктам 6,7 статті 7, пункту 2 статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та підпунктів 4.13, 4.19, 4.20, 4.22, 4.23 пункту 4 "Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства", затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.208 року №464. 2. Державними інспекторами Федун Т.В. та Воробйовою Т.О. помилково надано інформацію щодо скиду стічних вод СТ "Біличі" у річку Любку та скиду Станції теплопостачання №2 у Канівське водосховище (р. Дніпро) для включення до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" №05/306а. 3. На підставі помилково наданої інформації Державними інспекторами Федун Т.В. та Воробйовою Т.О., Державним інспектором Сусловим С.С. винесено пункти 5, 6 Припису

Державної екологічної інспекції у м. Києві №05/129п від 20 листопада 2015 року щодо необхідності отримання дозволу на спеціальне водокористування та розроблення і затвердження нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти для об'єкту СТ "Біличі" за адресою: м. Київ, вул. Робітнича, 1 та щодо необхідності розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимого скиду забруднюючих речовин у водні об'єкти для об'єкту СТ №2 за адресою:м.Київ,вул.Електриків,17."

Наказом Державної екологічної інспекції у м. Києві від 11 березня 2016 року №18 скасовано пункти 5,6 припису від 20 листопада 2015 року №05/129п Державної екологічної інспекції у м. Києві.

Таким чином, на момент розгляду адміністративної справи в Окружному адміністративному суді міста Києва оскаржуваний припис від 20 листопада 2015 року №05/129п містить діючих 4 пункти приписів для позивача.

Відповідно до першого пункту оскаржуваного припису від позивача вимагається: "Отримати висновок державної екологічної експертизи на об'єкти, що становить підвищену екологічну небезпеку, а саме: устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води, тепловою потужністю 200 КВт і більше з використанням органічного палива".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про екологічну експертизу" екологічна експертиза в Україні - вид науково-практичної діяльності уповноважених державних органів, еколого-експертних формувань та об'єднань громадян, що ґрунтується на міжгалузевому екологічному дослідженні, аналізі та оцінці передпроектних, проектних та інших матеріалів чи об'єктів, реалізація і дія яких може негативно впливати або впливає на стан навколишнього природного середовища, і спрямована на підготовку висновків про відповідність запланованої чи здійснюваної діяльності нормам і вимогам законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки.

Згідно статті 4 Закону України "Про екологічну експертизу" метою екологічної експертизи є запобігання негативному впливу антропогенної діяльності на стан навколишнього природного середовища та здоров'я людей, а також оцінка ступеня екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об'єктах.

Статтею 7 Закону України "Про екологічну експертизу" передбачено, що об'єктами екологічної експертизи є проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, генетично модифікованих організмів, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Екологічній експертизі можуть підлягати екологічні ситуації, що склалися в окремих населених пунктах і регіонах, а також діючі об'єкти та комплекси, що мають значний негативний вплив на стан навколишнього природного середовища. Військові, оборонні та інші об'єкти, інформація про які становить державну таємницю, підлягають екологічній експертизі відповідно до цього Закону та інших спеціальних законодавчих актів України.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про екологічну експертизу" державній екологічній експертизі підлягають: 1) державні інвестиційні програми, проекти схем розвитку і розміщення продуктивних сил, розвитку окремих галузей економіки; 2) проекти генеральних планів населених пунктів, схем районного планування; 3) документація по перепрофілюванню, консервації та ліквідації діючих підприємств, окремих цехів, виробництв та інших промислових і господарських об'єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, в тому числі військового та оборонного призначення; 4) проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в галузі забезпечення екологічної (в тому числі радіаційної) безпеки, охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів, діяльності, що може негативно впливати на стан навколишнього природного середовища; 5) документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів і речовин (у тому числі тих, що закуповуються за кордоном), які можуть створити потенційну загрозу навколишньому природному середовищу; 6) документація щодо генетично модифікованих організмів, що призначаються для використання у відкритій системі.

Відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад державній екологічній експертизі можуть підлягати екологічні ситуації, що склалися в окремих населених пунктах і регіонах, а також діючі об'єкти та комплекси, в тому числі військового та оборонного призначення, що мають значний негативний вплив на стан навколишнього природного середовища.

Аналогічна норма міститься у статті 27 Закону України "Про охорону навколишнього середовища", відповідно до якої екологічній експертизі підлягають: а) проекти схем розвитку і розміщення продуктивних сил, розвитку галузей економіки, генеральних планів населених пунктів, схем районної планіровки; в) проекти інструктивно-методичних і нормативно-технічних актів та документів, які регламентують господарську діяльність, що негативно впливає на навколишнє природне середовище; г) документація по створенню нової техніки, технології, матеріалів і речовин, у тому числі та, що закуповується за кордоном; д) матеріали, речовини, продукція, господарські рішення, системи й об'єкти, впровадження або реалізація яких може призвести до порушення норм екологічної безпеки та негативного впливу на навколишнє природне середовище; е) документація щодо генетично модифікованих організмів, що призначаються для використання у відкритій системі.

Екологічній експертизі можуть підлягати екологічно небезпечні діючі об'єкти та комплекси, в тому числі військового та оборонного призначення.

Згідно статті 34 Закону України "Про екологічну експертизу" державна екологічна експертиза проводиться у разі: 1) наявної або можливої потенційної небезпеки об'єктів екологічної експертизи для навколишнього природного середовища; 2) прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад, судом та правоохоронними органами відповідно до законодавства; 3) обумовленості загальнодержавними екологічними інтересами. Державна екологічна експертиза видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, проводиться після оголошення замовником через засоби масової інформації Заяви про екологічні наслідки діяльності і подання еколого-експертним органам комплекту документів з обґрунтуванням оцінки впливу на навколишнє природне середовище. Порядок передачі документації на державну екологічну експертизу визначається Кабінетом Міністрів України.

Об'єкти позивача, стосовно яких вимагалося проведення державної екологічної експертизи відповідачем 1 введено в експлуатацію у період з 1930 по 1994 року, що підтверджується паспортами парових котлів позивача.

Таким чином, об'єкт позивача, проведення державної експертизи якого вимагає відповідач 1 не підпадає під визначення об'єктів державної екологічної експертизи, діючим законодавством передбачено обов'язкове проведення державної екологічної експертизи під час впровадження нової техніки, технологій, матеріалів і речовин, обов'язкове проведення державної екологічної експертизи об'єктів введених в експлуатацію до моменту набрання чинності Закону України "Про екологічну експертизу" законодавством не передбачено.

Рішення Кабінету Міністрів України та/або Київської міської Ради стосовно проведення державної екологічної експертизи об'єкта позивача відсутнє.

Як наслідок, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про безпідставність пункту 1 припису від 20 листопада 2015 року №05/129п.

Відповідно до пункту 2 акту №05/109а від 20 листопада 2015 року, на підставі якого винесено пункт 2 оскаржуваного припису, під час перевірки виявлено порушення: "На підприємстві виявлені порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферну, а саме, не виконуються в повному обсязі заходи щодо здійснення контролю за дотриманням нормативів викидів по наступним котлам за наступними дозволами на викиди: Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №80 від 18.05.2015 р. (СТ "Позняки"). Не виконуються вимірювання на котлі КВГМ-100-150 ГМ ст. №3 у 2 кварталі; на котлі КВГМ-100-150-ГМ ст. №4 у 3 кварталі; Дозвіл №-004 від 03.12.2013 р. (СТ "Біличі"). Не виконуються вимірювання на котлі КВГМ-100 ст. №3 у 2 кварталі; на котлі КВГМ-100 ст. №4 у2 та 3 кварталах; Дозвіл №-006 від 29.11.2013 р. (РК "Відрадний"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-50 ст. №1 у1та 2 кварталах; на котлі ПТВМ-50ст. №3 у 2 кварталі; на котлі ПТВМ-50 ст. №4 у 3 кварталі; Дозвіл №-004 від 03.12.2013 р. (РК "Виноградар"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-50 ст. №1 у 1та 2 кварталах; на котлі ПТВМ-50 ст. №3 у 2 та 3 кварталах; Дозвіл №-007 від 07.11.2013 р. (РК "Нивки"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-50 ст. №3 у 3 кварталі; Дозвіл №-006 від 03.12.2013 р. (РК "Воскресенка"). Не виконуються вимірювання на котлі КВГМ-100 ст. №3 у 3 кварталі; на котлі КВГМ-100 ст. №4 у 1 та 2 кварталах; на котлі КВГМ-100 ст. №5 у 1-3 кварталах; Дозвіл №-010 від 29.11.2013 р. (РК "Микільська Борщагівка"). Не виконуються вимірювання на котлі ПТВМ-100 ст. №2 у 3 кварталі; на котлі ПТВМ-100 ст. №3 у 2 кварталі; на котлі ПТВМ-100 ст.№4 у 1-3 кварталах; на котлі ПТВМ-100 ст. №5 у 1,2 кварталах; Дозвіл №-001 від 01.09.2014 р. (СТ№1). Не виконуються вимірювання на котлах ПТВМ-100 ст. №1 та ст. №2 у 3 кварталі; на котлі ПТВМ-100 ст. №3 у 2 та 3 кварталах; на котлі Фостер-Уіллер ст.№4 у 2 та 3 кварталах; на котлах Фостер-Уіллер ст.№5, ЦКТ1 75-39Ф ст.№6 та ст. №7у 3 кварталі; не виконаний контроль на джерелі викиду №36 (вуглецю чотирихлорид); Дозвіл № -005 від 06.06.2014 р. (СТ№2). Не виконуються вимірювання на котлах ПТВМ-100 ст. №1, ст. №2 та ст. №3 у 1-3 кварталах; на котлі "Манн" ст. №9 у 2 кварталі; на котлі ТП-170 ст. №10 у 3 кварталі, - чим порушено статті 10 та 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначає Закон України "Про охорону атмосферного повітря".

Відповідно до статті 9 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для кожного типу пересувних джерел, що експлуатуються на території України, встановлюються нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів цих джерел, які розробляються з урахуванням сучасних технічних рішень щодо зменшення утворення забруднюючих речовин, зниження рівнів впливу фізичних факторів, очищення відпрацьованих газів та економічної доцільності.

Згідно статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об'єктів.

Частиною першою статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, діючим законодавством передбачено обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік саме у разі здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та провадження діяльності, яка пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан.

Як стверджує позивач, в дозволах на викиди для СТ "Позняки", СТ "Біличі", РК "Відрадний", РК "Виноградар", РК "Нивки", РК "Воскресенка", РК "Микільська Борщагівка", Станції теплопостачання № 1 (СТ-1), станції теплопостачання №2 (СТ-2) (копії дозволів додаються) передбачені умови до виробничого контролю за дотриманням встановлених технологічних нормативів викидів забруднюючих речовин у газах, що відводяться від окремого типу обладнання з періодичністю 1 раз на квартал.

Умови дозволів до суду не надано, проте, вищезазначене твердження відповідачем 1 не заперечується.

Матеріали справи підтверджують, що об'єкти, які зазначені у пункті 2 акту перевірки від 20 листопада 2015 року №05/306а, як такі, на яких не проводиться у відповідні квартали 2014 та 2015 року контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, у відповідні квартали не працювали, як наслідок, викиди в атмосферне повітря були відсутні, що призводить до відсутності обов'язку позивача проводити контроль на цих об'єктах у відповідні квартали 2014 та 2015 років, безпідставності висновків відповідача 1 та протиправності пункту 2 припису від 20 листопада 2015 року №05/129п.

Відповідно до третього пункту оскаржуваного припису від позивача вимагається: "Провести інвентаризацію джерел утворення та видів відходів на кожен об'єкт утворення відходів окремо. На підставі інвентаризації джерел утворення відходів провести розрахунок показника загального утворення відходів (Пзув). У разі, якщо Пзув перевищує граничне значення, що дорівнює 1000 умовних одиниць та/або показник загального обсягу оброблення чи утилізації відходів більше 100 тон на рік, заповнити реєстрові карти об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів для кожного об'єкту утворення відходів і подати їх на затвердження КМДА. У випадку, якщо Пзув не перевищує граничне значення і є меншим 1000 умовних одиниць, подати декларацію про утворення відходів. Копії вищезазначених документів надати до Державної екологічної інспекції у місті Києві".

Вищезазначений пункт припису від 20 листопада 2015 року №05/129п підготовлено на підставі пункту 3 акту перевірки від 20 листопада 2015 року №05/306а, яким встановлено наступне порушення позивача: " До перевірки представлено Реєстрову карту, зареєстровану за №РК-80391-00000-006 від 14 січня 2015 року, затверджену Головним управлінням Держсанепідслужби у м. Києві, однак перевіркою встановлено, що на підприємстві Реєстрова карта ведеться не у відповідності до вимог Інструкції щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, а саме: відповідно до інструкції щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 17.02.99 №41 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 березня 1999 р. за № 169/3462, Реєстрована карта складається за матеріалами інвентаризації об'єктів утворення відходів (ОУВ), однак у підприємства відсутня інвентаризація відходів по кожному об'єкту утворення відходів окремо.

На титульному аркуші реєстрованої карти (далі- РК) зазначається права об'єкта утворення відходів. У пунктах 1-6 указуються послідовно: повна назва ОУВ та код за ЄДРПОУ; його підпорядкованість, (якщо така існує) та код за СПОДУ; форма власності та код за КФВ. У пунктах 7-9 указуються код за КОАТУУ, юридична адреса та телефон (факс), за яким місцеві державні адміністрації чи уповноважені ними організації можуть звертатися щодо даних, наведених у РК; географічні координати основного виробництва, де утворюються відходи. Йдеться саме про координати виробництва, а не про юридичну адресу, за якою розташований головний орган управління ОУВ. Але всупереч вимогам Інструкції , реєстрова карта оформлена не на кожен об'єкт утворення відходів окремо, а саме на юридичну адресу.

Крім того перевіркою встановлено, що підприємством проведено загальний розрахунок показника загального утворення відходів по структурному відокремленому підрозділу ПАТ "Київенерго", а не по кожному об'єкту утворення відходів окремо.(175 об'єктів), - чим порушено Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 17.02.99 N41, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 березня 1999 р. за №169/3462".

Відповідно до пунктів 1.3 та 1.4 Інструкції щодо складання реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України 17.02.99 №41, реєстрові карти складають власники ОУВ та ООУВ відповідно до цієї Інструкції. Дані реєстрових карт, після затвердження їх і присвоєння реєстраційного номера, вносяться до реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів.

Реєстрова карта складається за матеріалами інвентаризації ОУВ чи ООУВ на підставі всього комплексу наявної інформації, включаючи матеріали виробничої паспортизації відходів, дані прибутково-видаткових документів, дані спеціальних робіт, відомості спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Згідно пункту 2 Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженого постановою КМУ від 31.08.1998 року №1360 (далі по тексту - Порядок №1360), об'єкт утворення відходів - юридична особа, що є виробником відходів.

Пунктом 8 Порядку №1360 визначено, що критерієм включення ОУВ до реєстру є показник загального утворення відходів (Пзув). До реєстру включаються об'єкти, для яких показник загального утворення відходів перевищує граничне значення (Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на рік.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1360 реєстр складається і ведеться на підставі реєстрових карт ОУВ та ООУВ, що містять звітні дані щодо виробників відходів, об'єктів утилізації та оброблення відходів, а також відомостей, поданих спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Таким чином, діючим законодавством не передбачено обов'язок суб'єкта господарської діяльності складати загальний розрахунок показника загального утворення відходів окремо по 175 об'єктам утворення відходів, які входять до складу ОУВ, що призводить до безпідставності висновків відповідача 1, які покладено в основу пункту 3 припису від 20 листопада 2015 року №05/109п. Відповідно до четвертого пункту оскаржуваного припису від позивача вимагається: "Вести за встановленими нормами первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються чи утилізуються за формою №1-Вт."

Вищезазначений пункт припису від 20 листопада 2015 року №05/109п підготовлено на підставі пункту 4 акту перевірки від 20 листопада 2015 року №05/306а, яким встановлено наступне порушення позивачем вимог законодавства: "Під час перевірки встановлено, що первинний поточний облік кількості , типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються за формою 1-Вт ведеться із порушенням вимог Інструкції щодо заповнення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - Інструкція), а саме: згідно п. 2.3. Інструкції у графі 1 підприємством не вказуються послідовно найменування відходів, які утворюються у процесі виробництва. Також відповідно до Інструкції, якщо кількість відходу чи упаковки, наведена в графах 8а і 8б, обліковується за проміжок часу чи виробничий цикл, відмінний від того, який зазначено після найменування типової форми №1-ВТ, то у графах 8а і 8б у дужках (після запису кількості відходу чи упаковки) зазначається реальний проміжок часу, за який утворилась ця кількість відходів або була використана наведена кількість упаковки, однак дана інформація підприємством не зазначається, - чим порушено Наказ Мінприроди України 07.07.2008 №342, зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 9 вересня 2008 року за №824/15515".

Відповідач 1 у письмових запереченнях на адміністративний позов зазначає на об'єкті РТМ "Нивки", що найменше утворюється 9 видів відходів, однак в представлених до перевірки формах №1-ВТ РТМ "Нивки" інформація наведена у звітах різниться. Так у звіті за 2 квартал зазначено лише 5 видів відходів, за 3 квартал - 4 види відходи, за 4 квартал - 7 видів відходів, що свідчить про те що в формі №1-ВТ відходи що утворюються в процесі виробництва зазначаються не послідовно, не у повному обсязі.

Проте відповідачем 1 при фіксуванні вищезазначеного порушення не враховано наступне.

Порядок ведення первинного обліку відходів та пакувальних матеріалів і тари за типовою формою №1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" (далі - типова форма №1-ВТ), яку заповнюють підприємства, установи, організації усіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання і фізичні особи-підприємці (далі - підприємства), у процесі діяльності яких утворюються відходи, у тому числі відходи пакувальних матеріалів і тари (далі - упаковка)встановлює Інструкція щодо заповнення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари", затверджена Наказом Мінприроди України від 07 липня 2008 року №342 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції у графі 1 послідовно вказуються найменування відходів, які утворюються у процесі виробництва (надання послуг), упаковки, що використовується для пакування продукції чи виробничих потреб (якщо упаковка вже не може бути використана за призначенням, її відображають як відходи упаковки). Окремо зазначається упаковка, виготовлена самим підприємством, імпортована та отримана від вітчизняного виробника.

Найменування відходів у графі 1 наводяться за чинними НД, а упаковки - згідно з додатками 3 і 4 до цієї Інструкції або за Номенклатурою продукції промисловості, затвердженою наказом Держкомстату від 30.08.2002 №320, зі змінами, затвердженими наказами від 29.12.2005 №439 та від 29.12.2007 №477 (далі - Номенклатура продукції промисловості).

Пункти 2.4 - 2.13 Інструкції містять вимоги до заповнення відповідних граф форми.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції у графі 8а наводиться кількість утворених відходів чи використаної упаковки за період часу (виробничий цикл), зазначений у заголовку типової форми. Кількість відходів та упаковки наводиться у тих одиницях вимірювання, які вказано в графі 6. У графі 8б зазначається кількість відходів чи упаковки в тонах, яка є добутком показника, наведеного в графі 8а, та коефіцієнта, наведеного в графі 7.

Якщо кількість відходу чи упаковки, наведена в графах 8а і 8б, обліковується за проміжок часу чи виробничий цикл, відмінний від того, який зазначено після найменування типової форми №1-ВТ, то у графах 8а і 8б у дужках (після запису кількості відходу чи упаковки) зазначається реальний проміжок часу, за який утворилась ця кількість відходів або була використана наведена кількість упаковки.

Матеріали справи підтверджують, що в СВП "КТМ" первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюється ведеться згідно з вимогами вищезазначеної Інструкції, усі графи типових форм №1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" заповнені відповідно до вимог чинного законодавства.

Необхідно звернути увагу, що у різних звітних періодах одного року може утворюватися різна кількість та види відходів.

Як зазначалося вище, у пункті 2.3 Інструкції передбачено, що у графі 1 послідовно вказуються найменування відходів, які утворюються у процесі виробництва (надання послуг), упаковки, що використовується для пакування продукції чи виробничих потреб (якщо упаковка вже не може бути використана за призначенням, її відображають як відходи упаковки).

Тобто, до графи 1 необхідно вносити відходи, які утворилися у відповідному звітному періоді, внесення інших видів відходів, які не утворились у звітному періоді, до графи 1 чинним законодавством не передбачено.

У заголовку форми СВП "КТМ" ПАТ "Київенерго" зазначено період часу - звітний квартал, і дані у графи 8а та 8б вносяться саме в цей квартал. Враховуючи, що відходи у інші проміжки часу не утворювались, то і у графах 8а та 8б інші проміжки часу вказувати не потрібно.

Як наслідок, висновки відповідача 1 про допущені позивачем порушення заповнення типової форми №1-ВТ є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що позивачем надано суду докази на спростування порушень, які встановлені приписом від 20 листопада 2015 року №05/129п, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Київенерго" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "Київенерго" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції міста Києва під час оформлення результатів проведення планового заходу Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

3. Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції міста Києва від 20 листопада 2015 року №05/129п.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції міста Києва.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко