Справа № 818/1431/16
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2016-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2016 р. Справа №818/1431/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

суддів Прилипчука О.А., Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Міністерства доходів і зборів України, Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що з 2003 року працювала в органах податкової служби на різних посадах. В червні 2013 року призначена на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області. Постановою КМ України від 21.05.2014 року створено Державну фіскальну службу шляхом перетворення Міністерства доходів і зборів. Після цього розпочався процес реорганізації та переведення працівників зі структури Міністерства доходів і зборів до нової служби. 25 листопада 2014 року ГУ ДФС у Сумській області направлено до ДФС України подання про призначення ОСОБА_1 в порядку переводу на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області. Листом від 08.04.2015 її викликано до ДФС України для співбесіди. Ніяких негативних висновків не отримувала, тому вважає, що співбесіду пройшла успішно та мала бути призначена на посаду.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.10.2016 № 36-о її було звільнено з посади начальника Конотопської ОДПІГУ Міндоходів у Сумській області з 18.02.2016 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому запис про припинення Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів внесено до реєстру ще 30.06.2016. В цей час позивачка не була звільнена та перебувала у відпустці. Листом від 28.07.2016 ДФС України повідомило, що посада начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів передана до Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області. Вважає, що цим відповідач підтвердив необхідність призначення позивачки на посаду начальника інспекції без проходження будь-яких тестів та співбесід.

26.11.2014 позивачка отримала попередження про наступне звільнення з займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 26.01.2015 в зв'язку з реорганізацією Міндоходів. 14.03.2016 вручено додаток до попередження та запропоновано посаду заступника начальника Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області. 16.03.2016 знову вручено додаток до попередження про звільнення, яким запропоновано посади начальника Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області. Від запропонованих посад відмовилась, оскільки була вакантною посада начальника Конотопської ОДПІ, крім того, за наказом від 24.02.2016 розпочато реорганізацію Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області та її приєднання до ДПІ у м. Сумах. Строк реорганізації визначено в два місяці, тобто пропонувались посади, які існували лише формально, до закінчення реорганізації. Крім того, в червні 2013 року присвоєно 9 ранг державного службовця та спеціальне звання радник податкової та митної справи 3 рангу. Усі запропоновані посади за рангом були нижчими.

Відповідно до вимог ст. 40 КЗпП України звільнення працівника з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 цієї статті, крім випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації, можливе лише за попередньою згодою виборного органу профспілкової організації. Подання про надання згоди на звільнення позивачки до профспілкового органу взагалі не подавалось. Відповідно до вимог ст. 36 КЗпП України у разі реорганізації підприємства дія трудового договору продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників. За правилами ст.ст. 42, 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про можливе наступне звільнення роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Звільнення допускається якщо переведення працівника на іншу роботу неможливе. На момент утворення Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області штатний розпис та чисельність працівників повністю відповідали таким в Конотопській ОДПІ Міндоходів, тобто при реорганізації скорочення не передбачалось. Після завершення реорганізації скорочення проводились, але це не стосувалось посади, яку обіймала позивачка, тобто фактично скорочення щодо позивачки не відбулось. Вважає, що фактично трудовий договір був продовжений і вона переведена на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Також вважає, що відповідачами порушувались її права ще з травня 2015 року. Вона не була належним чином переведена на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС та не отримувала заробітну плату в повному обсязі з виплатою усіх належних надбавок, премій та інших виплат. Просить визнати протиправними та скасувати наказ № 36-о від 17.10.2016 про звільнення ОСОБА_1, наказ № 269-о від 18.10.2016 "Про оголошення наказу від 17.10.2016 № 36-о". Поновити на посаді начальника Конотопської ОДПУ ГУ ДФС у Сумській області, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, середній заробіток, різницю заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з травня 2015 року по день звільнення.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги із зазначених підстав. Пояснила, що Конотопська об'єднана податкова інспекція Міндоходів була припинена ще до її звільнення. Після цього вона отримувала заробітну плату від Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, накази про її відрядження, про відпустку також видавались цим суб'єктом, що підтверджує продовження дії трудового договору. Нове призначення на посади не відбувалось, усі працівники інспекції були переведені до інспекції ГУ ДФС крім неї. За викликом ДФС України виїздила у відрядження для проходження співбесіди, а потім випробування на поліграфі. Ніяких негативних висновків за наслідками співбесіди та випробування не було. ЇЇ кандидатура для призначення на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС була погоджена райдержадміністрацією та Міністерством фінансів України. Вважає, що її трудовий договір після завершення реорганізації та припинення Конотопської ОДПІ Міндоходів був продовжений саме на посаді начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС, оскільки іншої посади начальника інспекції в штатному розписі немає. Вважає, що відповідача порушено її права, звільнення проведено незаконно, а тому є підстави для її поновлення на посаді начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Представники відповідачів ДФС України та Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області позов не визнали. Пояснили, що в ході реорганізації Конотопська ОДПІ Міндоходів була приєднана до Конотопської ОДПІ ГУ ДФС. Позивачка була попереджена про можливе звільнення в зв'язку з реорганізацією та скороченням ще в 2014 році. Перед звільненням їй неодноразово пропонувались інші посади, від яких позивачка відмовилась. За таких обставин були підстави для її звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Порядок добору кандидатів та призначення на посади номенклатури ДФС України врегульовано відповідним Порядком. На виконання вимог цього порядку ГУ ДФС у Сумській області направлено 02.08.2016 до ДФС України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС. Листом від 29.09.2016 ГУ ДФС у Сумській області повідомлено, що посада позивачки не підтримана, запропоновано подати іншу кандидатуру. Позивачка не була призначена на посаду, а тому підстави для її поновлення на посаді начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області відсутні. Крім того, за обсягом повноважень посада начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС не є тотожною до посади, яку обіймала позивачка до звільнення, оскільки в ході реорганізації до Конотопської ОДПІ було приєднано ряд інспекцій. Також вважають необґрунтованими вимоги про виплату різниці заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Позивачка не була переведена на будь-яку нижчеоплачувану роботу. Оплата проводилась відповідно до займаної нею посади начальника Конотопської ОДПІ Міндоходів. Просять в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка з 2003 року працювала в податкових органах на різних посадах. 28.02.203 прийняла присягу державного службовця. Наказом Міністерства доходів і зборів України № 1347-о від 13.06.2013 призначена на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області (а.с. 12-13, 15-16). Наказом Міністерства доходів і зборів України № 36-о від 17.10.2016 припинено перебування ОСОБА_1 на державній службі та звільнено її з посади начальника Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області у зв'язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом ГУ ДФС у Сумській області № 269-о від 18.10.2016 позивачці оголошено наказ № 36-о від 17.10.2016 Міністерства доходів і зборів України (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випаду змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників врегульовано ст. 49-2 КЗпП України, відповідно до вимог частин 1-3 якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України N 160 від 21 травня 2014 р. утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, реорганізувавши шляхом перетворення Міністерство доходів і зборів. Постановою Кабінету Міністрів України N 311 від 6 серпня 2014 р. утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби, в тому числі і Конотопську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС. Частиною другою передбачено реорганізацію територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби, зокрема Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів шляхом приєднання до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС.

З наведених норм вбачається, що ліквідація Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів Кабінетом Міністрів не передбачалась, а проводилась саме реорганізація. За таких обставин, суд вважає неможливим застосування до правовідносин, які є предметом розгляду, правил Кодексу законів про працю України, що застосовуються у випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Відповідно до ст. 36 ч. 4 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України). Наведеними Постановами Кабінету Міністрів України не передбачалось скорочення чисельності працівників, зокрема Конотопської ОДПІ Міндоходів та Конотопської ОДПІ ГУ ДФС. За твердженням позивачки, на момент утворення Конотопської ОДПІ ГУ ДФС її структура та штатна чисельність повністю відповідала структурі та чисельності Конотопської ОДПІ Міндоходів. Відповідачами таке твердження ніякими доказами не спростовано. Конотопська ОДПІ ГУ ДФС була новоствореним органом, працівників не мала, в зв'язку з чим, як було встановлено судом та визнано відповідачами, усі працівники Конотопської ОДПІ Міндоходів, крім позивачки, були переведені на відповідні посади до Конотопської ОДПІ ГУ ДФС, що суд також вважає підтвердженням пояснень позивачки.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ Конотопську ОДПІ ГУ ДФС зареєстровано 20.11.2014. Запис про припинення в зв'язку з реорганізацією Конотопської ОДПІ Міндоходів внесено до ЄДРПОУ 30.06.2016 і саме з цього моменту процедура реорганізації є завершеною (а.с. 47-49, 177-179). Разом з тим, позивачка станом на 30.06.2016 звільнена або переведена на будь-яку іншу посаду не була. До моменту звільнення 18.10.2016 Конотопською ОДПІ ГУ ДФС виплачувалась їй заробітна плата за посадою начальника Конотопської ОДПІ Міндоходів, видавались накази про її відрядження, про надання відпустки. Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 36 ч. 4 КЗпП України дія трудового договору позивачки продовжена з правонаступником Конотопської ОДПІ Міндоходів - Конотопською ОДПІ ГУ ДФС. На користь цього свідчить і відповідь ДФС України від 28.07.2016 № 7929/Д/99-99-04-01-02-14 на запит ОСОБА_1, якою повідомлено, що посада начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області передана до Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області (а.с. 23). Відповідачами подано докази подальшої реорганізації територіальних органів ДФС у Сумській області: приєднання до Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області інших територіальних органів ДФС та утворення в її складі Путивльського, Буринського, Кролевецького відділень, проведення скорочень чисельності працівників, але доказів скорочення посади, яку обіймала позивачка, суду не подано. За таких обставин, незважаючи на те, що 26.11.2014 ОСОБА_1 була попереджена про наступне звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суд вважає, що відповідачами факт скорочення посади, яку вона обіймала, не доведено.

Суд вважає безпідставним посилання відповідачів на те, що ДФС України не погоджено кандидатуру позивачки для призначення на посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області як на підставу для звільнення. Також суд вважає безпідставним посилання на порядок добору кадрів та призначення на посади в органах ДФС. Стаття 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України підставами для звільнення визначає лише зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Результати будь-яких іспитів, співбесід, погодження чи відсутність такого погодження кандидатури працівника роботодавцем законом як підставу для звільнення не визначено. Крім того, як було зазначено вище, ст. 36 ч. 4 КЗпП України передбачено продовження трудового договору у випадку реорганізації установи, а не укладення нового трудового договору, проведення процедури нового призначення на посаду. Відповідачами не подано доказів того, що в ході приєднання Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області до Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області продовження трудових договорів працівників проводилось через процедуру тестування, співбесіди, атестації тощо.

Крім того, вказуючи на наявність підстав для звільнення позивачки за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідачами порушено процедуру звільнення за такою підставою. Як було зазначено вище, статтею 49-2 ч КЗпП України врегульовано порядок вивільнення працівників, частинами 2,3 якої встановлено обов'язок роботодавця при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховувати переважне право на залишення на роботі та обов'язок одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці пропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Судом встановлено, що ГУ ДФС 14.03.2016 та 16.03.2016 позивачі запропоновано посаду заступника начальника Сумської ОДПІ ГУДФС у Сумській області та начальника цього органу (а.с. 25-26). Конотопська ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області, її правонаступник Конотопська ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області та Сумська ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області є самостійними юридичними особами, пропозиція обійняти посаду в іншій юридичній особі не є належним виконанням обов'язку пропонувати роботу в тій самій установі. 03.10.2016 ГУ ДФС у Сумській області запропоновано ОСОБА_1 посади начальника відділу обслуговування платників, головного державного ревізора-інспектора з контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів в Конотопській ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області та посаду завідувача сектору організаційної роботи ГУ ДФС у Сумській області, від яких вона відмовилась (а.с. 27). Такі дії суд також не визнає належним виконанням вимог ст. 49-2 КЗпП України. Перед звільненням роботодавець зобов'язаний пропонувати усі наявні вакантні посади яким працівник відповідає за професією та кваліфікацією. Судом встановлено, що на момент звільнення позивачки в Конотопській ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області були інші вакантні посади, крім запропонованих. Зокрема, не було призначено начальника ОДПІ, а лише виконуючого обов'язки. Позивачка обіймала посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів. Доказів того, що вона не відповідала посаді начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС за професією, кваліфікаційним рівнем, або за будь-якими іншими ознаками відповідачами не подано. Суд вважає, що за таких обставин їй мали бути запропоновані усі наявні посади, в тому числі і начальника інспекції.

Наказ про звільнення з посади, який оскаржується, видано 17.10.2016 Міністерством доходів і зборів України, яке на момент призначення позивачки на посаду в 2013 році було наділене повноваженнями призначення та звільнення начальників інспекції, в тому числі і Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області. Відповідно до "Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1074 від 20.10.2011, орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Права та обов'язки органів виконавчої влади переходять у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади. Майнові права та обов'язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта. Орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється. Орган виконавчої влади, щодо якого набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про його припинення, продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади його повноважень та виконання функцій. Акт Кабінету Міністрів України про можливість забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється, видається після здійснення заходів, пов'язаних з державною реєстрацією утвореного органу виконавчої влади як юридичної особи публічного права, затвердженням положення про нього, структури та штатного розпису його апарату, кошторису та заповненням 30 відсотків вакансій. Право підписувати документи щодо здійснення повноважень та виконання функцій з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України, зазначеним у пункті 13 цього Порядку, має керівник органу виконавчої влади, що припиняється (у разі його звільнення - заступник такого керівника), а після зазначеного дня - керівник утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов'язки органу виконавчої влади, що припиняється.

Як було зазначено вище, Постановою Кабінету Міністрів України N 160 від 21 травня 2014 р. утворено Державну фіскальну службу шляхом перетворення Міністерства доходів і зборів. Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21.05.2014 "Про Державну фіскальну службу України" затверджено положення про Державну фіскальну службу України та врегульовано питання матеріального забезпечення органів ДФС. Розпорядженням Кабінету Міністрів України N 651-р від 17.07.2014 визнано можливість виконання Державною фіскальною службою України функцій і повноважень Міністерства доходів і зборів, що припиняється. Розпорядження набрало чинності з дня його прийняття, тобто з 17.07.2014.

Права та обов'язки, що виникають за трудовим договором з працівником, не є майновими правами та обов'язками органу влади. Крім того, позивачка перебувала у трудових відносинах з Конотопською ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області, а не безпосередньо з Міністерством доходів і зборів України. За таких обставин, суд вважає, що з моменту набрання чинності Розпорядженням КМ України N 651-р від 17.07.2014 Міністерство доходів і зборів України не мало повноважень видавати наказ про звільнення ОСОБА_1, а наказ № 36-о від 17.10.2016 видано неповноважною особою. Наказ ГУ ДФС у Сумській області № 236-о від 18.10.2016 лише оголошує наказ № 36-о від 17.10.2016 та не створює ніяких самостійних правових наслідків.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що при звільненні ОСОБА_1 не дотримано вимоги законодавства, чим порушено її права. Позивачка просить поновити її на посаді начальника Конотопської ОДПІ ГУ ДФС України в Сумській області. Вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими, оскільки на цю посаду ОСОБА_1 не була призначена. Відповідно ж до ст. 235 ч. 1 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тобто, поновлення на роботі є відновленням стану, який існував до незаконного звільнення. Позивачкою вимог про поновлення її на посаді, яку вона обіймала до звільнення не заявлено, але враховуючи, що звільнення проведено з порушенням вимог законодавства, для повного захисту порушеного права, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області. Також суд вважає необхідним визнати протиправними та скасувати накази № 36-овід 17.10.2016 Міністерства доходів і зборів України "Про звільнення ОСОБА_1." та наказ № 236-0 від 18.10.2016 ГУ ДФС у Сумській області "Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 17.10.2016 № 36-о"

Відповідно до ст. 235 ч. 2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до довідки середньоденна заробітна плата позивачки перед звільненням становила 310 грн. 47 коп. (а.с. 198). Суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2016 по день розгляду справи судом в сумі 14281 грн. 62 коп. (310,47*46 днів). Стягнення провести з правонаступника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області - Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з травня 2015 року по день звільнення. Вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими. В судовому засіданні встановлено, що з моменту призначення в 2013 році і до моменту звільнення - 18.10.2016 позивачка обіймала посаду начальника Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області і ні на яку іншу нижчеоплачувану посаду не переводилась та будь-яку іншу роботу не виконувала.

На підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині поновлення на посаді та присудження середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Міністерства доходів і зборів України, Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати -задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України № 36-0 від 17 жовтня 2016 року "Про звільнення ОСОБА_1."

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Сумській області № 269-0 від 18 жовтня 2016 року "Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України № 36-0 від 17 жовтня 2016 року".

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді начальника Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області.

Стягнути з Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Сумській області (ідентифікаційний код 39501786) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 жовтня 2016 року по 21 грудня 2016 року в розмірі 14 281,62 грн. (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят одна грн. 62 коп.)

В частині вимог про стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з травня 2015 року по 19 жовтня 2016 року відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді начальника Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області та стягнення з Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Сумській області (ідентифікаційний код 39501786) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 6 519,87 грн. (шість тисяч п'ятсот дев'ятнадцять грн. 87 коп).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя О.В. Соп'яненко

судді О.А. Прилипчук

В.О. Павлічек