Справа № 804/2825/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2016 р. Справа № 804/2825/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук - Борисенко Н.В.
судді Єфанової О.В.
судді Павловського Д.П.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про зобовязання вчинити дії щодо поновлення порушеного права та розгляду електронного звернення №БЛ 4894432 від 23 лютого 2016 року,
19 травня 2016 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі відповідач), в якому просить: зобовязати Міністерство екології та природних ресурсів України, на підставі ст.2 закону України «Про Кабінет Міністрів України», а саме: щодо економічної самостійності України та виконання Конституції та законів України, щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, щодо соціальною захисту, охорони здоровя, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування, щодо розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, а також розроблення, затвердження виконання інших державних цільових програм, щодо забезпечення розвитку і державної підтримка науково-технічного та інноваційного потенціалу держави, щодо забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності, поновити порушені права ОСОБА_1 як людини та громадянина України при розгляді звернення за БЛ-4894432 від 23.02.2016р. до відповідача, а саме право ОСОБА_1:
1) особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу;
2) знайомитися з матеріалами перевірки;
3) бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
4) одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги по суті звернення скарги;
5) брати участь в управлінні державними справами (ч.І ст. 38 Конституції України);
6) право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.І та ч.2 ст. 42 Конституції України);
6) право на безпечне для життя і здоровя довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.І ст. 50 Конституції України);
7) право на отримання обгрунтованої відповіді по суті звернень в установлений законом строк ( ст. 40 Конституції України),
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідно до електронного звернення № БЛ-4894432 від 23 лютого 2016 року, ОСОБА_1 звертався до Міністерства екології та природних ресурсів України, та просив зобовязати виконуючого обовязки Міністра екології та природних ресурсів України розглянути за особистою участю ОСОБА_1 або його представника питання щодо безпечного екологічного та економічного виробництва енергії. Проте посадовими особами Міністерства екології та природних ресурсів України не вчинено дій щодо можливості розгляду питань, які викладені у зверненні за № БЛ-4894432 від 23 лютого 2016 року за участю ОСОБА_1 або його представника, а також у листі № 5/3-17/2711-16 від 23.02.2016 не надано відповіді по суті питання. В наданих до суду доповненнях позивач зазначає, що відповідачем при розгляді його звернення від 23.02.2016р. (реєстраційний №: БЛ-4894432 порушено права громадянина визначені ст.18 закону України «Про звернення громадян», а саме: порушено право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу; знайомитися з матеріалами перевірки; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Крім того, на думку позивача, відповідачем порушено ст.19 закону України «Про звернення громадян», а саме: «Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам. З огляду на викладене, на думку позивача позовні вимоги підлягають задоволенню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуто недоліки в зазначений строк, тому ухвалою суду від 06 червня 2016 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник відповідача у судове засідання не звився, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що протягом 2006 2015 років відповідачем неодноразово було розглянуто звернення як ОСОБА_1 так і Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія Геос» щодо впровадження у виробництво проекту «Теплоагенти ОСОБА_1» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, та надавали відповідні листи-роз'яснення. Стосовно особистого прийому, то представник відповідача у своїх запереченнях зазначив, що особистий прийом громадян міністром, заступниками міністра, керівниками структурних підрозділів центрального апарату проводиться за попереднім записом у дні та години, що ви значені графіком, ат тому позивач має можливість здійснити попередньо запис та потрапити на прийом, проте таких дій з боку позивача не було.
З огляду на викладене, відповідач вважає, що з його боку будь які порушення відсутні, а тому позовні вимоги, на його думку, не підлягають задоволенню.
Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення повістки про виклик до суду, позивач у позовній заяві просив суд здійснити розгляд справи за відсутності позивача у порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення повістки про виклик до суду, у своїх запереченнях просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду у письмовому провадженні, а поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Дослідивши всі документи і матеріали, чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Статтею 20 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.
Щодо бездіяльності Міністерства екології та природних ресурсів України при розгляді звернення позивача №БЛ 4894432 від 23 лютого 2016 року суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:
- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.
Відповідно до статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.
З матеріалів справи вбачається, що Міністерство екології та природних ресурсів України листом №5/3-17/2711-16 від 23.03.2016 надіслано на адресу позивача лист, яким зокрема було надано інформацію про розгляд звернення №БЛ-4894432 від 23.02.2016 (копія міститься в матеріалах справи).
Таким чином, відповідач відреагував на звернення ОСОБА_1 №БЛ-4894432 від 23.02.2016 у встановленні чинним законодавством строки, а тому твердження позивача про бездіяльність Міністерства екології та природних ресурсів України суд вважає помилковим.
Стосовно вимоги ОСОБА_1 щодо присутності при розгляді заяви №БЛ-4894432 від 23.02.2016 суд зазначає, що особистий прийом громадян міністром, заступниками міністра, керівниками структурних підрозділів центрального апарату проводиться за попереднім записом у дні та години, що ви значені графіком, ат тому позивач має можливість здійснити попередньо запис та потрапити на прийом, проте таких дій з боку позивача не було. Крім того, суд не може зобовязувати керівництво будь якого органу здійснювати особистий прийом щодо конкретної особи, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
У зв'язку із тим, що суд звільнив позивача від сплати судового збору, судові витрати по справі відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають відшкодуванню позивачем.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про зобовязання вчинити дії щодо поновлення порушеного права та розгляду електронного звернення №БЛ 4894432 від 23 лютого 2016 року відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Суддя (підпис) Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 30.08.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_7