Справа № 707/2881/16-а
Суддя: Соколишина Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.01.2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Кисленко О.М.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Темчишиної С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2016 року він звернувся із заявою до управління ПФУ в Черкаському районі Черкаської області про призначення йому пенсії за віком, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до даних районів, у якій зазначив, що у відповідності до Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації, у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, передбачено, що громадяни, які пропрацювали в районах Крайньої Півночі не менше 15 років або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію по старості (за віком), однак відповідач відмовив йому у призначенні пенсії. Вважає, що відмова відповідача є безпідставною, так як з 1983 по 1998 роки він проживав та працював на підприємствах та установах на території Республіки Саха (Якутія), що відносяться до районів Крайньої Півночі, а з 23 червня 1998 року по 01 лютого 2000 року він проходив службу в органах внутрішніх справ Республіки Саха (Якутія), загалом стаж його роботи становить 16 років 7 місяців 29 днів, тому вважає, що здобув право на пенсію відповідно до Тимчасової угоди, оскільки має відповідний стаж роботи, що дає йому право на призначення пенсії за віком у 55 років, за період роботи в районах Крайній Півночі. Однак, листом управління ПФУ в Черкаському районі Черкаської області від 16 вересня 2016 року за № 7843/03 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком за період роботи в районах Крайньої Півночі, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу 15 років, так як зарахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ до стажу роботи в районах Крайньої Півночі зазначеною Тимчасовою Угодою, від 15 січня 1993 року, не передбачено. Просить суд, визнати протиправною відмову управління ПФУ в Черкаському районі Черкаської області щодо призначення йому пенсії за віком за період роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області призначити йому пенсію за віком за період роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, починаючи з 08 вересня 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що згідно листа від 16 вересня 2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області позивачу було відмовлено у призначенні йому пенсії за віком, за період роботи у районах Крайньої Півночі. Відповідно до ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до даних районів, у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, визначено право на пенсійне забезпечення громадянам, які працювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої півночі.Згідно до ст. 1 Угоди громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком, чоловіки по досягненню 55 років, при загальному стажі роботи не менше 25 років. Згідно документів стаж позивача в районах Крайньої Півночі становить 14 років 10 місяць 9 днів, а саме період з 22 червня 1983 року по 23 грудня 1983 року, з 27 грудня 1983 року по 31 грудня 1990 року, з 01 січня 1991 року по 29 вересня 1992 року, з 06 жовтня 1992 року по 18 січня 1994 рік, з 19 січня 1994 року по 01 квітня 1994 рік, з 26 квітня 1994 року по 22 серпня 1994 рік, з 24 серпня 1994 року по 25 листопада 1994 рік, з 08 грудня 1994 року по 15 червня 1998 рік. Зарахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ до стажу роботи в районах Крайньої Півночі Тимчасовою угодою не передбачено, оскільки на думку представника відповідача проходження служби не є роботою у розумінні Тимчасової угоди. Згідно ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення, від 13 березня 1992 року передбачано, що пенсійне забезпечення осіб має здійснюватись згідно із законодавством держави, на території якої вони проживають. Позивач проживає на території України, а тому пенсія повинна призначатися за Законами України. Тому, право на призначення пенсії за віком позивач матиме при досягненні ним 60 років, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

08 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до записів у трудовій книжці, стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі за періоди з 22 червня 1983 року по 23 грудня 1983 року, з 27 грудня 1983 року по 31 грудня 1990 року, з 01 січня 1991 року по 29 вересня 1992 року, з 06 жовтня 1992 року по 18 січня 1994 рік, з 19 січня 1994 року по 01 квітня 1994 рік, з 26 квітня 1994 року по 22 серпня 1994 рік, з 24 серпня 1994 року по 25 листопада 1994 рік, з 08 грудня 1994 року по 15 червня 1998 рік, становить 14 років 10 місяців 9 днів, між тим з 23 червня 1998 року по 01 лютого 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ Республіки Саха (Якутія), стаж становить 1 рік 9 місяців 20 днів, тобто стаж його роботи становить 16 років 7 місяців 29 днів.

Тимчасовою Угодою між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення передбачено, що громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного Проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків. А також, військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв'язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання.

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Аналогічну позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 07 лютого 2012 року по справі № К/9991/39212/11.

Оскільки трудовою книжкою позивача, підтверджено стаж роботи 16 років 7 місяців 29 днів на різних посадах підприємств установ на території Республіки Саха, що відносяться до районів Крайньої Півночі, служба в органах МВС не є таким виключенням, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовом 06 грудня 2016 року, а зміни внесені до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» згідно яких, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України, набрали законної сили 01 січня 2016 року, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору, оскільки при зверненні до суду з позовом позивач вправі був розраховувати про стягнення понесених ним судових витрат з відповідача.

Керуючись ст. ст. 9-11, 69-71, 158-163, 181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком за період роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом РФ про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, викладену у листі від 16 вересня 2016 року № 7843/03.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Черкаському районі Черкаської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком за період роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом РФ про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, починаючи з 08 вересня 2016 року.

Стягнути з УПФ України у Черкаському районі Черкаської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп., сплачений ним при подачі позову.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: Л. Б. Соколишина