Справа № 806/2993/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/2993/16

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Житомир справа №806/2993/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Державного підприємства "Житомирторф" про стягнення 195896,70 грн., -

встановив:

Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Житомирторф" податковий борг з єдиного податку в сумі 195896,70 грн. В обґрунтування позову зазначає, що заборгованість виникла у зв'язку з несплатою єдиного соціального внеску за травень - жовтень 2016 року в загальній сумі 195896,70 грн.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.12.2016 року відкрито скорочене провадження у справі. Копія вказаної ухвали отримана відповідачем 30.12.2016 року. Заперечення проти позову до суду не надходили.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державне підприємство "Житомирторф" як юридична особа зареєстроване Житомирським районним управлінням юстиції та перебуває на обліку в Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ). Відповідач має перед бюджетом податкову заборгованість з єдиного соціального внеску за травень - жовтень 2016 на загальну суму 195896,70 грн., що підтверджується зведеним розрахунком.

Сума основного платежу визначена відповідачем в поданих ним звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень-жовтень 2016 року в загальній сумі 195896,70 грн.

Відповідно до приписів статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2464-VI), відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та страхувальником.

Платник єдиного внеску, згідно зі п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Періодом, за який відповідач подає звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць (абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI).

У частині 12 вказаної статті Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Із наданих до суду роздруківок даних особового рахунку платника вбачається, що відповідачем єдиний внесок за спірний період, а саме з травня 2016 по жовтень 2016 року сплачено не було, чим порушено вимоги статей 6 та 9 Закону №2464-VI.

Матеріалами справи підтверджено, що платником подано до контролюючого органу звіти за травень-жовтень 2016 року , в яких ним самостійно визначено до сплати єдиний внесок у загальному розмірі 195896,70 грн. Однак, кошти підприємством не сплачені. Внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 195896,70 грн., яка вважається узгодженою.

Згідно зі пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, своєчасно несплачена сума єдиного внеску вважається недоїмкою.

Абзацом першим частини 4 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до абз. 2, 3, 4, 7-9 вказаної частини статті 25 Закону №2464-VI вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються (абз.10 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI).

Системний аналіз наведених правих норм свідчить на користь висновку, що контролюючий орган має право звернутися до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску лише після вжиття ним всіх можливих заходів, передбачених нормами частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, тобто у випадку, якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми боргу, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів (фіскальним органом), не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки, визначену у вимозі. При цьому суд зауважує, що виставлення платнику вимоги про сплату недоїмки є обов'язком, а не правом контролюючого органу.

Більш того, суд вважає, що вимога про сплату недоїмки є рішенням, на підставі якого контролюючий орган, у передбачених статтею 25 Закону №2464-VI випадках, має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Оскільки доказів добровільної сплати відповідачем суми боргу до суду не надано, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирторф" на користь Державного бюджету в особі Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області податковий бог в сумі 195896,70 грн.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Г. Попова