Справа № П/811/3332/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 січня 2017 рокусправа № П/811/3332/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Панченко О.М. Коршуна А.О.

розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 1218 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у справі №П/811/3332/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Голованівського управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 02 листопада 2015 року звернулася до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Голованівського управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року позов залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду справи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у справі №П/811/3332/15 скасовано та направлено матеріали справи до того ж суду для продовження розгляду справи. 29 листопада 2016 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 «…про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 1218 грн. сплаченого згідно з квитанцією №8 від 24.12.2015 року за подання апеляційної скарги на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №П/811/3332/15…».

Клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 було повернута і одночасно вирішено питання про повернення їй судового збору в розмірі 535,92 грн. При цьому, судом не враховано, що відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1218 грн. згідно з квитанцією №8 від 24.12.2015 року і питання про повернення цієї суми судового збору залишилось не вирішеним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розімірі 1218 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у справі №П/811/3332/15, що підтверджується квитанцією №8 від 24.12.2015 року (т.1 а.с.40).

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначені правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Підстави повернення судового збору за ухвалою суду визначені статтею 7 Закону України «Про судовий збір», а саме:

- зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

- повернення заяви або скарги;

- відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

- закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Зазначений перелік є вичерпним.

Враховуючи те, що за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом було постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу останньої розглянуто по суті, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для повернення заявнику апеляційної скарги сплаченого судового збору в порядку статті 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки положення цієї статті не встановлюють підстав для повернення сплаченого судового збору у разі розгляду апеляційної скарги по суті.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на положення статті 89 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI 08.07.2011 року статтю 89 виключено з Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 і на те, що до спірних відносин не належить застосування положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

При цьому, частиною 6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тобто, положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов'язок суду щодо присудження здійснених фізичною особою документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі у разі ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд справи.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов'язковим до виконання на всій території України. Судовим рішенням є постанова або ухвала суду, якою завершується розгляд справи (про залишення позовної заяви без розгляду, про закриття провадження у справі (крім закриття провадження у зв'язку з відмовою від позову чи примиренням).

Ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Суди повинні розрізняти ухвали судів апеляційної та касаційної інстанцій, якими вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання, від ухвал, якими вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги.

За змістом частини першої статті 14 КАС України судові рішення, якими закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України.

Закінчення розгляду справи у розумінні цієї норми права є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття постанови щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 164 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 168 КАС України) або в разі, якщо під час попереднього провадження відповідач визнав позов (частина четверта статті 121 КАС України), та вирішення вимоги апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України.

Така вимога не поширюється на інше закінчення розгляду справи, що оформлюється ухвалою.

При цьому, 14 січня 2016 року судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду, не вирішуючи при цьому спір по суті.

Отже, з огляду на вказані правові норми ухвала суду апеляційної інстанції про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду не є судовим рішенням, ухваленням якого завершується розгляд справи, що свідчить про відсутність підстав для присудження всіх здійснених ОСОБА_1 документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Враховуючи, що Законом України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав повернення судового збору, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення клопотання позивача про повернення коштів відсутні.

Керуючись статтями 87, 98, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 1218 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у справі №П/811/3332/15.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко