Справа № 358/1376/16-а
Суддя: Корбут В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1376/16-а Провадження № 2-а/358/3/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко В.І., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови протиправною та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправним дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної їй пенсії, згідно з законодавством що діяло на момент призначення пенсії, починаючи з 15 липня 2016 року, виходячи із 87% розміру заробітної плати, та врахувати при перерахунку пенсії складові частини заробітної плати: матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсйне страхування, які відповідно до довідки «Про складові заробітної плати» (за останні календарні 24 місяці роботи), що подається для перерахунку пенсії виданої Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_3 зазначила, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до заробітної плати, з якої обчислено її пенсію, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, які мали постійний характер, і з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що призвело до зменшення розміру пенсії та як наслідок цього - до порушення її пенсійних прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на даний час чинне законодавство України не передбачає можливість проведення перерахунку розміру пенсії позивача, оскільки з 01 червня 2015 року органи Пенсійного фонду України не призначають та не перераховують пенсії державним службовцям відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-Х11 від 16.12.1993 року, так як пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, було визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також зазначив, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року.

Цим Законом не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям. В свою чергу, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як перерахунок пенсії з врахуванням таких складових частин заробітної плати як матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціальнопобутових питань і індексацію заробітної плати.

Управління ПФ не погоджується з позицією позивача з приводу здійснення перерахунку пенсії державного службовця з законодавством, яке діяло на час призначення пенсії, так як з заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася 15 липня 2016 року, тобто коли вже діяв новий Закон України «Про державну службу». Крім того, на час звернення з позовом до суду за захистом своїх прав, вже втратила чинність Постанова КМУ №865 від 31.05.2000 року, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 працювала на посаді головного спеціаліста з призначення пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області і з 02.09.2010 року вийшла на пенсію по інвалідності у відповідності до положень Закону №3723-Х11 від 19.12.1993 року та отримує пенсію в розмірі 87% суми заробітної плати державного службовця.

Під час обчислення пенсії позивачу не було враховано матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, тому 15.07.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії надавши довідку про складові заробітної плати. Проте у задоволенні заяви позивача було відмовлено, про що відповідач повідомив листом від 29.07.2016 року.

Після встановлення зазначених обставин справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Зі змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року №19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за №1161/15852, дійсно було передбачено обов'язкові реквізити довідки про заробітну плату, в тому числі встановлено складові заробітної плати, які враховуються під час призначення (перерахунку) пенсії. Дана постанова була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за №1161/15852. Однак постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року №5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/2670» затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - форма № 5-1), якою передбачено, що інші виплати є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці, нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1994 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Крім того, суд не приймає до уваги позицію відповідача щодо відсутності правових підстав здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з того, що нова редакція Закону України «Про державну службу» не містить раніше діючих положень, які дозволяли здійснити перерахунок цієї пенсії, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.22 та ч. 1 ст.58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

Отже, з наведеного випливає, що будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі. Зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Як встановлено, позивачу була нарахована пенсія державного службовця в розмірі 87 відсотків від її заробітку, що відповідає чинному на час призначення пенсії законодавству. Будь-які зміни до законодавчих актів, які були прийнятті після призначення пенсії позивачу, ніяким чином не можуть впливати на розмір її пенсії.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії в розмірі 87% від суми заробітної плати з урахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачені страхові внески, про які вказано в довідці №139 к/06, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат є протиправними.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки в розмірі 87% від суми заробітної плати з урахуванням всіх виплат, в тому числі інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати).

Також суд зазначає, що перерахунок призначеної пенсії, враховуючи вимоги ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», слід провадити з першого числа, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

Оскільки позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 15.07.2015 року, то перераховувати її пенсію держслужбовця потрібно з 01.07.2015 року, а не з 15.07.2015 року, як вона просить у своїх вимогах, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови протиправною та зобовязання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, згідно з законодавством, що діяло на момент призначення пенсії, починаючи з 01 липня 2016 року, виходячи із 87% розміру заробітної плати з урахуванням всіх складових частин заробітної плати: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, з яких спавлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, як відповідно до довідки «Про складові заробітної плати» (за останні 24 календарні місяці роботи), що подається для призначення пенсії виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області.

Сторони звільнити від сплати судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Текст повної постанови виготовлено 06 січня 2017 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_4