Справа № 814/2186/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

19 грудня 2016 року Справа № 814/2186/16

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1,54003
доГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
провизнання протиправним та скасування наказу від 26.09.2016р. №269 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу № 269 о/с від 26.09.2016, в частині звільнення, в зв'язку зі скороченням штатів, поновлення на службі в поліції, стягнення середньогозаробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що його повинні були залишити на службі в поліції з призначенням на посаду, рівнозначну раніше займаній посаді відповідно до п.2,5 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків, кваліфікації та досягнень у службовій діяльності.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до ст.68 Закону України « Про Національну поліцію» керівник має право під час скорочення штатів вирішувати питання про призначення на іншу посаду з урахуванням досвіду роботи, виконання службових обов'язків. Під час вирішення питання про призначення позивача на посаду постійного штату було взято до уваги висновок атестаційної комісії про його службову невідповідність від 01.03.2016, який не скасований, попередній досвід та відношення до службової дисципліни, та з урахуванням зазначених відомостей не прийнято позитивного рішення.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.4,6 ст.128 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив:

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 1 о/с від 07.11.2015 року відповідно до п. п. 9, 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" призначено прибулих з Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування з 07.11.2015 ОСОБА_1, який мав спеціальне звання лейтенант міліції, старшим слідчим Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, присвоїв йому звання лейтенант поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 45 о/с від 18.03.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність» Закону України "Про Національну поліцію».

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 814/696/16 від 01.07.2016 наказ № 45 о/с від 18.03.2016 року скасовано та поновлено позивача на посаді. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 194 о/с від 22.07.2016 року скасовано пункт наказу ГУНП в Миколаївській області № 45 о/с від 18.03.2016 в частині звільнення відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію» та поновлено на посаді позивача.

В запереченнях відповідач зазначив, що наказами Голови Національної поліції України від 28.04.2016 № 360 « Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області» та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 31.05.2016 № 440 « Про організаційно- штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області» були скасовані всі тимчасові штати ГУНП в Миколаївській області та скорочені всі посади, в тому числі й та, яку обіймав позивач і оголошені постійні штати ГУНП.

25.07.2016 року позивача письмово попередили про наступне звільнення та роз'яснили положення ст.49-2 Кодексу Законів про працю України.

Згідно зі ст.68 Закону України « Про Національну поліцію», поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції. Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону. Переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства. Поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов'язаний виконувати обов'язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов'язки.

Відповідач в запереченнях зазначає, що в зв'язку з тим, що спеціальним законодавством , а саме Законом України «Про Національну поліцію» (ст.68) визначено право керівника під час скорочення штату вирішувати питання про призначення поліцейського, посада якого скорочена ,на іншу посаду з урахуванням досвіду попередньої роботи, виконання службових обов'язків, тому норми Кодексу Законів про працю до цих правовідносин не застосовуються та інші посади позивачу не пропонувались. При призначенні позивача на посаду постійного штату було враховано висновок атестаційної комісії про його службову невідповідність, визначений у протоколі від 01.03.2016, попередній досвід та відношення до службової дисципліни, та з врахуванням зазначених відомостей не прийнято позитивного висновку.

Суд вважає, що відповідач при вирішенні питання про призначення позивача на посаду постійного штату не міг посилатись на висновок атестаційної комісії про його службову невідповідність, визначений у протоколі від 01.03.2016, як не скасований, оскільки оцінка цьому висновку, як необґрунтованому та такому, що не відповідає вимогам закону, була надана судом при розгляді справи № 814/696/16. Постановою суду від 01.07.2016 наказ №45 о/с від 18.03.2016 скасований та рішення суду набрало законної сили.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на те, що до спірних правовідносин не застосовуються норми Кодексу Законів про Працю оскільки за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі, зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 21-8а15 від 17.02.2015.

Положенням спеціального законодавства, а саме нормами Закону України «Про Національну поліцію» не врегульовано процедуру звільнення поліцейського, в зв'язку зі скороченням чисельності штату, та дотримання трудових гарантій поліцейського, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин окремі положення Кодексу Законів про працю ( субсидіарне законодавство).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, передбачених у пунктах 1, 2 і 6 статті 40 КЗпП, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 492 КЗпП, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-52а15) свідчить, що власник або уповноважений ним орган (держава) одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Акцентується увага на необхідність запропонування працівнику всіх наявних вакансій.

Доказів того, що позивачу пропонувались вакантні посади, які наявні в ГУНП в Миколаївській області та які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації відповідач суду не надав, також відповідач не надав суду доказів того, що позивач відмовлявся від пропонованих йому відповідачем посад в ГУНП в Миколаївській області.

Позивача звільнити з посади старшого слідчого Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Скорочення посади має чіткий і однозначний зміст - це припинення існування посади, внаслідок чого працівник, який її обіймає, може бути звільнений за умови, якщо неможливо його перевести, за його згодою, на іншу роботу( ч.2 ст.40 КЗпП).

На вимогу суду відповідач надав суду звіт про добір на службу та рух кадрів в ГУНП в Миколаївській області, якій свідчить, що штатна чисельність посад у слідстві, у т.ч. старші слідчі в овс, старші слідчі, слідчі, помічники слідчих складає 378 особи, з яких 148 посад вакантні, що складає 39,2 %.

Отже, відповідач не довів факту скорочення посади позивача та неможливість його переведення на іншу вакантну посаду.

Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що спірний наказ Головного управління Національної поліції у Миколаївській області № 269 о/с від 26.09.2016 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач, з метою повного та всебічного захисту прав, підлягає поновленню на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Відповідно до ст.235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Довідка про грошове утримання позивача свідчить, що середньомісячне грошове забезпечення позивача складає 4412,66 грн.

Відповідно до п. 9 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за неповний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Позивача звільнити з роботи 26.09.2016 року. З 27.09.2016 року по 19.12.2016 це час вимушеного прогулу. Сума середнього заробітку, який належить стягнути з відповідача складає 12 118,14 грн. (за вересень - 588,32 грн. (4412,66 грн./30 днів х 4 дні), за жовтень - 4412,66 грн., за листопад - 4412,66 грн., за грудень - 2704,46 грн. (4412,66 грн./31днів х 19 днів), з яких 4412,66 грн. середньомісячна сума за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови про присудження виплат заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді.

Згідно зі ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ № 269 о/с від 26.09.2016 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п. 4 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

3. Поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого слідчого Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 27.09.2016 року.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27.09.2016 року по 19.12.2016 року у сумі 7705,44 гривень (сім тисяч сімсот п'ять гривень 44 коп.), без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за один місяць в розмірі 4412,66 гривень (чотири тисячі чотириста дванадцять гривень 66 коп.).

6. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого слідчого Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 4412,66 гривень підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко