Справа № 2а-4094/12/1070
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2016 року Справа № 2а-4094/12/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області
до проПервинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2012 року Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області звернулось до суду з позовом про стягнення з Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 у загальному розмірі 86993 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно з даними особового рахунку страхувальника у відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за квітень-липень 2012 року.

Посилаючись на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та розділ 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що атестація робочих місць на підприємстві не проводилась, а отже, на його думку, законодавчі підстави для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні.

Представник відповідача стверджує, що наведені вище особи набули право на отримання пільгових пенсій не у звязку з виконанням трудової функції на підприємстві відповідача, а внаслідок виконання обовязку з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

На думку представника відповідача, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій таким особам в силу закону здійснюються за рахунок Державного бюджету України, у звязку з чим законодавчі підстави для відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на користь таких осіб відсутні.

Крім того, за поясненнями представника відповідача, до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1 відповідачем включено осіб, які мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким законом знижено вік виходу на пенсію на пять років, та осіб, яким призначено пенсії до 01.01.2004, тобто до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. На думку представника відповідача, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій таким особам в силу закону здійснюються за рахунок Державного бюджету України і не можуть покладатися на відповідача.

Представник відповідача також звертає увагу суду на те, що позивачем не доведено факту понесення територіальним органом Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у наведеному вище розмірі.

За таких обставин представник відповідача вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2012 в адміністративній справі № 2а-4094/12/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013, адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області задоволено частково, стягнуто з Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 54897 грн. 32 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2016 постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2013 в адміністративній справі № 2а-4094/12/1070 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначеної ухвали суд касаційної інстанції посилався на неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій усіх обставин справи.

Враховуючи викладене, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2016 справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 30.06.2016, представники сторін не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Матеріали справи містять заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Первинна профспілкова організація Чорнобильської АЕС (ідентифікаційний код 25302972, місцезнаходження: 07101, Київська область, м. Славутич, вул. 77-ї Гвардійської Дивізії, буд. 7/1, прим. 229) зареєстрована як юридична особа 31.03.2000, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 176-178).

Як платник страхових внесків відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, а отже є страхувальником у розумінні положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

У квітні липні 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області понесено витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, у розмірі 86993 грн. 40 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) (т. 1 а.с. 6).

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивачем до розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1 включено осіб, які мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, вік виходу на пенсію яких знижено на п'ять років.

Разом з тим особи, яким пенсії призначено до 01.01.2004 (до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV), у розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1 відсутні.

На час розгляду справи суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, відповідачем не сплачено, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню тощо визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV).

В силу положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон України «Про пенсійне забезпечення»). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004, тобто до набрання чинності цим Законом (абзаци 1-3 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV).

В силу приписів абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень абзацу пятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV, виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом України № 1058-IV (з 01.01.2004) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини першої Закон України «Про пенсійне забезпечення» особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених територіальними органами Пенсійного фонду України після 01.01.2004, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону № 1788-XII.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для включення територіальним органом Пенсійного фонду України до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини першої Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, з наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що він не містить осіб, яким пенсії призначено до 01.01.2004 (до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV).

Що стосується включення позивачем до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій осіб, які мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 6.7 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі Інструкція № 21-1), встановлено, що фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які призначені з додатковим зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, відшкодовуються підприємствами протягом періоду цього додаткового зниження.

Періодом додаткового зниження пенсійного віку є різниця між загальним пенсійним віком, встановленим статтею 26 Закону України № 1058-IV, та зниженим пенсійним віком, визначеним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Суд також звертає увагу на те, що норми Закону України № 1058-IV є спеціальними для відносин, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Так, частиною першою статті 5 Закону України № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать зазначеному Закону (пункт 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058-IV).

Таким чином, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, що були виплачені територіальним органом Пенсійного фонду України особам, яким за наявності визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII підстав призначено пенсії із зменшенням пенсійного віку, підлягають відшкодуванню підприємствами до досягнення такими особами загального пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України № 1058-IV.

Суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу приписів пункту 6.4 Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.8 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Цим же пунктом передбачено, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період є підставою для відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, понесених територіальним органом Пенсійного фонду України.

Як свідчать наявні матеріали справи, а саме: розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), розмір фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період квітень-липень 2012 року, становить 86993 грн. 40 коп.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2012 року територіальним органом Пенсійного фонду України вручено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, в якому зазначено, у тому числі, розмір сум до відшкодування на поточний рік, що підтверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (т. 1 зворотній бік а.с. 7).

Судом також встановлено, що у період з лютого по липень 2012 року нарахування новопризначених (перерахованих) пенсій не відбувалось, у звязку з чим обов'язок щодо надсилання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за наведений період у територіального органу Пенсійного фонду України відсутній.

Правомірність включення до розрахунку витрат на виплату і доставку пільгових пенсій наведеним вище особам підтверджується такими документальними свідоцтвами як: протоколи про призначення пенсії, розпорядженнями про призначення пенсій та їх перерахунок, довідками Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про пільговий характер роботи працівників, розрахунками стажу, посвідченнями учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посвідченням громадянина, евакуйованого із зони відчуження, копії яких наявні в матеріалах справи.

У свою чергу склад витрат та факт їх понесення Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області підтверджується, зокрема, відомостями картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 (т. 2 а.с. 71-76), розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (т. 1 а.с. 6), актами звірення розрахунків по виплаті пенсій та допомоги між позивачем та банківськими установами - ПАТ "Банк "Київська Русь" у м. Славутичі (т. 2 а.с. 63, 65, 67, 69), роздрібним безбалансовим відділенням № 16 ПАТ Промінвестбанк (т. 2 а.с. 56, 58, 59, 61) та ПАТ "Райффайзен банк Аваль" у м. Славутичі (т. 2 а.с. 48, 50, 52, 54).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи представника відповідача стосовно недоведення позивачем факту понесення територіальним органом Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у загальному розмірі 86993 грн. 40 коп. є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Крім того, наявність у відповідача обовязку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з огляду на доводи відповідача про відсутність законодавчих підстав для відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пенсії на користь наведених осіб, досліджувалось, зокрема, в адміністративній справі № 810/4960/14.

Так, постановою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2016 в адміністративній справі № 810/4960/14 постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 скасовано та ухвалено нову, якою позов Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області задоволено, стягнуто з Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за квітень 2014 року в розмірі 22874,98 грн.

В силу приписів частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини пятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, враховуючи приписи статті 1291 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на те, що постанова Вищого адміністративного суду України від 28.04.2016 в адміністративній справі № 810/4960/14, якою підтверджено обовязок відповідача відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій наведеним вище громадянам, набрала законної сили, суд дійшов висновку, що вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної адміністративної справи.

На підставі викладеного, судом встановлено, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, у вказаному вище розмірі.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 86993 грн. 40 коп., Первинною профспілковою організацією Чорнобильської АЕС суду надано не було.

Слід також зазначити, що доказів оскарження відповідачем відповідних рішень про призначення пільгових пенсій або дій чи бездіяльності з їх виплати представником відповідача суду також не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області у розмірі 86993 грн. 40 коп. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день винесення рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 86993 (вісімдесят шість тисяч девятсот девяносто три) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.