Справа № 807/1156/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1156/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В. , судді Гаврилко С.Є., Рейті С.І.,

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: Міністерство внутрішніх справ України - представник не з'явився,

відповідача 2: Національна поліція України - представник Чубелка О.Ю.,

відповідача 3: Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України - представник не з'явився,

третя особа: Центральна атестаційна комісія Національної поліції України - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, третя особа Центральна атестаційна комісія Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2016 року, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 1), Національної поліції України (далі - відповідач 2), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач 3), третя особа - Центральна атестаційна комісія Національної поліції України (далі - третя особа), якою просив: 1) визнати протиправним та скасувати Наказ Національної поліції України від 17.08.2016 за № 601 о/с щодо звільнення позивача з 23.08.2016 за підпунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію"; 2) поновити позивача з 23.08.2016 на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Закарпатській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України; 3) виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу; 4) судові витрати покласти на відповідача - Національну поліцію України.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ з серпня 1998 року по день його фактичного звільнення - 23 серпня 2016 року. За весь період проходження служби в органах внутрішніх справ позивач зарекомендував себе з позитивного боку, заохочувався та одержував різні нагородження. Протягом червня-липня 2015 року перебував у службових відрядженнях у складі сил та засобів, які залучались та брали участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганській областей, для забезпечення охорони правопорядку, спрямованих на стабілізацію оперативної обстановки, виявлення та припинення діяльності організованих груп та злочинних організацій, недопущення фактів екстремізму та сепаратизму в районах проведення Антитерористичної операції. Наказом від 07.11.2015 за № 3 о/с по головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області відповідно до п.9 та п.12 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" позивач був призначений начальником відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з присвоєнням спеціального звання "підполковник поліції".

19 липня 2016 року позивач проходив співбесіду та 28 липня 2016 року останнього було ознайомлено з результатами атестування, де було зазначено, що він підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Однак, з даним рішенням щодо звільнення його з посади позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вважає, що атестація відносно нього проводилася безпідставно, оскільки на займаній посаді останній перебував менше п'яти місяців. Дане рішення атестаційної комісії позивачем оскаржено до Центральної атестаційної комісії, однак відповіді на таке апеляцію позивач не одержав. Підставою для розгляду питання про невідповідність повинна бути наявність будь-яких порушень та невиконання позивачем службових обов'язків, тобто для проведення атестації повинні бути підстави, які б свідчили про його невідповідність займаній посаді. Членами атестаційної комісії неповно, необ'єктивно та упереджено розглянуті документи позивача, чим порушено вимоги пункту 15 розділу 4 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 за № 1465. Комісією не враховано гарантії надані позивачеві Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також такий факт, як виховання позивачем дитини-інваліда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом хвороба Гіршпрута. Позивач також зауважив, що під час його перебування на службі у повній мірі виконував свої функціональні обов'язки, будь-яких нарікань чи зауважень з боку керівництва не отримував. На підстав наведено просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд задовольнити таку.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився. Однак, в матеріалах справи наявні письмові пояснення представника відповідача 1 по суті заявлених вимог, (а.с.64, 65).

Згідно останніх, представник відповідача 1 пояснив, що відповідно до вимог статті 57 Закону України "Про національну поліцію", атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівник органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Згідно статті 22 цього ж Закону керівник поліції приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону. Атестування поліцейських проводиться у відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 за № 1465, яка розроблена відповідно до вимог Закону України "Про національну поліцію". Відповідно до вимог підпункту 11 пункту 11 Положення про Національну поліцію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року за № 877, голова Національної поліції приймає на службу та звільняє із служби, призначає на посаду та звільняє з посади поліцейських відповідно до вимог Закону. У відповідності до Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року за № 878, Міністерство внутрішніх справ України не наділено повноваженнями щодо проведення атестації та прийняття на службу (звільнення зі служби) працівників поліції. Враховуючи вищезазначене, Міністерство внутрішніх справ України не приймає участі у формуванні складу та діяльності атестаційних комісій, формулюванні та прийнятті висновків за результатами проведення атестації поліцейських, а також прийнятті на службу та звільненні зі служби працівників поліції.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю. Наказ про звільнення позивача з посади у зв'язку з службовою невідповідністю вважає обґрунтованим та законним, виходячи з наступного. Висновок атестаційної комісії щодо не відповідності позивача займаній посаді, у зв'язку з чим він підлягав звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність складено на підставі результатів тестування, згідно яких за тестуванням загальних навичок позивач одержав 24 бали із 60 можливих та за професійним тестуванням 13 балів з 60 можливих. Атестування позивача проводилось відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 за № 1456, вимог Положення про Національну поліцію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 за № 877 та Закону України "Про національну поліцію". Виходячи з наведено, на думку представника відповідача 2, позивачеві слід відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник відповідача 3 у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не подав, про причини неявки в судове засідання свого уповноваженого представника суд не повідомив, хоча останнім вжито всіх заходів для належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. Доказом про таке, є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень уповноваженому представнику під розпису, (а.с.70, 86, 157).

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не подав, про причини неявки в судове засідання свого уповноваженого представника суд не повідомив, хоча останнім вжито всіх заходів для належного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. Доказом про таке, є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженому представнику під розпису та конверт з поштовою кореспонденцією, який повернувся на адресу суду у зв'язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення, (а.с.85, 158).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача 2, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

17 серпня 2016 року, Національною поліцією України прийнято наказ за № 601 о/с "По особовому складу", згідно якого підполковника поліції ОСОБА_1 (М-117167), старшого оперуповноваженого відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Закарпатській області Департаменту внутрішньої безпеки, звільнено зі служби в поліції з 23 серпня 2016 року за підпунктом 5 пункту 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність), (а.с.11).

Відповідні відомості про звільнення позивача внесені до трудової книжки останнього, (а.с.12-16).

14 квітня 2016 року, наказом Національної поліції України за № 239 о/с призначено підполковника поліції ОСОБА_1 (М-117167) старшим оперуповноваженим відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Закарпатській області звільнивши його з посади начальника відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на підставі рапорту останнього від 18.03.2016, (а.с.96).

20 листопада 2015 року, наказом Національної поліції України за № 210 о/с було затверджено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві, (а.с.95).

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських наказано провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві, центральною атестаційною комісією та створено центральну атестаційну комісію.

02 грудня 2015 року, наказом Національної поліції України за № 137 затверджено персональний склад центральної атестаційної комісії Національної поліції України, згідно списків, що додаються, (а.с.119-121). Склад такої неодноразово змінювався, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (відповідними наказами).

18 липня 2016 року, Центральною атестаційною комісією № 1, згідно протоколу за № 16.00008188 було затверджено перелік (список) осіб, які проходять співбесіду 19 липня 2016 року, серед яких позивач - ОСОБА_1, якому назначено проходження співбесіди о 10:30 год. 19 липня 2016 року, (а.с.131 ,132).

Згідно протоколу за № 01.00000646 від 19 липня 2016 року, затвердженого Центральною атестаційною комісією № 1, у зв'язку з відсутністю на засідання голови, покладено обов'язки такого на ОСОБА_5, (а.с.130).

19 липня 2016 року, протоколом ОП № 15.00008188.0040994 Центральної атестаційної комісії № 1 було розглянуто матеріали, проведено співбесіду та обговорення та у зв'язку з низьким рівнем теоретичних знань законодавчих та нормативних актів, що регулюють діяльність на займаній посаді, низькі показники службової діяльності, наявність дисциплінарних стягнень, низький рівень професійної та фізичної підготовки, низькі бали за результатами тестування слугували підставою для прийняття рішення про не відповідність позивача займаній посаді, що у подальшому спричинило його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, (а.с.92).

Згідно відомостей про результати проведення тестування, позивач набрав 24 бали з тестування загальних здібностей та навичок та 13 балів з тестування на знання законодавчої бази (професійний тест), (а.с.133).

Згідно атестаційного листа від 07 липня 2016 року, позивач за період служби в органах внутрішніх справ та в займаній посаді зарекомендував себе професійно грамотним, старанним фахівцем. До виконання службових обов'язків відноситься сумлінно. Має добру теоретичну підготовку, достатній досвід практичної діяльності. Нормативні документи, що регламентують діяльність органів поліції знає і завжди керується ними у повсякденній роботі, (а.с.134).

Згідно висновку прямого керівника від 14 липня 2016 року, займаній посаді відповідає, однак згідно висновку атестаційної комісії, займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, (а.с.135).

28 липня 2016 року, позивача ознайомлено з висновком атестаційної комісії про його невідповідність займаній посаді у зв'язку з чим він підлягає звільненню. Дані обставини справи підтверджуються особистим підписом позивача на висновку атестаційної комісії, (а.с.17-19).

Цього ж дня, позивачем подано апеляційну скаргу до апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України на висновок атестаційної комісії Національної поліції України від 19 липня 2016 року про невідповідність позивача займаній посаді, звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність, (а.с.20-24).

28 липня 2016 року, позивачем подано рапорт на ім'я т.в.о. Директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо апеляційного оскарження висновку атестаційної комісії Національної поліції України від 19 липня 2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, (а.с.25).

Згідно поданої апеляційної скарги позивач не погоджується з даним висновком атестаційної комісії, оскільки вважає його необґрунтованим, необ'єктивним, упередженим, несправедливим та таким, що суперечить вимогам Закону України "Про національну поліцію" та наказу МВС України за № 1465 від 17 листопада 2015 року "Про затвердження інструкції про порядок проведення атестування поліцейських". Просив апеляційну атестаційну комісію скасувати даний висновок та письмово його повідомити про розгляд такої апеляції.

Згідно протоколу ОП №15.00020419.0040994 від 03 серпня 2016 року, членами центральної апеляційної атестаційної комісії № 1, було вивчено апеляційну скаргу ОСОБА_1 і матеріали поліцейського та встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички, у зв'язку з чим подана скарга не підлягає розгляду, (а.с.122, 123).

Отже, вимога позивача щодо визнання протиправним його звільнення з посади та скасування такого наказу № 601 о/с від 17 серпня 2016 року, підлягає задоволенню на підставі нижченаведених норм, у зв'язку з порушенням процедури проведення атестації такого поліцейського виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон) атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Зазначений перелік випадків атестування поліцейських є вичерпним. Інших випадків проведення атестації поліцейських Законом не передбачено. Тому будь-яку оцінку ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів поліцейських, що проведена Національною поліцією на власний розсуд, без настання обставин, визначених у частині другій статті 57 Закону, є безпідставною .

В ході розгляду даної справи, судом не встановлено наявність документа (переліку), який би визначав, що позивач підлягає атестації або що відносно нього буде проведено атестування. Відсутній також і інший наказ органу поліції, відмінний від зазначеного наказу, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню за однією з підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону.

Поряд із Законом України "Про Національну поліцію" правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.2012 № 4312-VI "Про професійний розвиток працівників".

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників" атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що позивач пропрацював на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Закарпатській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

Таким чином, рішення призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

У справі, що розглядалась, позивач наказом Національної поліції України від 14 квітня 2016 року за № 239 о/с був призначений у званні підполковника поліції на посаду старшого оперуповноваженого відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Закарпатській області звільнивши його з посади начальника відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на підставі рапорту останнього від 18.03.2016, (а.с.96).

Згідно ж трудової книжки останнього, 06 листопада 2015 року позивач був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у зв'язку з переходом в установленому порядку на роботу (службу) в інші Міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації на підставі наказу УМВС України в Закарпатській області за № 256 о/с від 06.11.2015 року та 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в поліцію на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за № 3 о/с від 07 листопада 2015 року, (а.с.13, 14).

Таким чином, питання про відповідність позивача вимогам до поліцейських було вирішено у момент видання наказу про прийняття на службу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (ст.60 Закону України "Про національну поліцію).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст.56 Закону України "Про Національну поліцію").

Згідно з приписами статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до вимог пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 за № 1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890 (далі Інструкція №1465), атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Щодо проведення атестації для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, суд зазначає, що метою проведення атестації є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача. Рішення комісії прийнято членами комісії шляхом голосування без наведення жодних мотивів та обґрунтувань. В протоколі ОП№15.00008188.0040994 від 19.07.2016 зазначено, що членами атестаційної комісії були поставлені питання, які стосувалися професійної діяльності та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в національній поліції, проте які саме запитання та яким чином вони впливають на оцінку професійного рівня позивача в протоколі не наведено, (а.с.93, 94).

Атестацію позивача проведено у порядку атестації усіх поліцейських НП з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає частині 1 статті 57 Закону №580-VІІІ.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону № 580-VІІІ мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1465 визначено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Зміст викладених положень Інструкції №1465 свідчить, що атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Щодо складу атестаційної комісії та її повноважень суд встановив, що відповідно до наказу Національної поліції України від 20.11.2015 за № 210 о/с, (а.с.95), було створено центральну атестаційна комісію, яка приймала висновок (рішення) про невідповідність позивача займаній посаді та його звільнення через службову невідповідність, утворена у кількості 5 осіб, однак присутніми були четверо членів комісії.

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

З дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 16 розділу IV Інструкції №1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо. Висновок (рішення) комісії є абсолютно немотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами, відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні та не встановлені в судовому засіданні.

У той же час, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами його особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача і характеризують його особу.

Натомість з атестаційного листа та інших матеріалів, які були предметом дослідження атестаційної комісії слідує, що позивач характеризується виключно позитивно, безпосередній начальник позивача вважають його таким, що відповідає займаній посаді.

Суд зазначає, що зміст протоколу ОП№15.00008188.0040994 від 19 липня 2016 року не дає підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність позивача приймалось на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

Стосовно посилань відповідача на незадовільні результати тестування, як на обставину, що свідчить про службову невідповідність позивача, суд звертає увагу на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками тестування позивач отримав 24 балів з тесту на загальні здібності та навички та 13 балів з тесту на знання законодавчої бази. При цьому, згідно пункту 10 Розділу ІV Інструкції №1465, мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів.

Втім, суд зазначає, що згідно положень Інструкції №1465 результати тестування обов'язково враховуються Атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування.

Суд також вважає необхідним зазначити, що процедура проведення співбесіди, як етапу атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи законодавчі вимоги, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення (висновку) атестаційної комісії, яка спричинена недоведеністю та неповним з'ясуванням всіх обставин справи атестаційною комісією. При цьому, негативна оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейського, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що дається атестаційною комісією з повним ігноруванням викладеної в атестаційному листі позитивної характеристики стосовно атестованого за кожною з наведених обставин, не може вважатися обґрунтованою та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами перед судом.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте з матеріалів справи, всебічно та повно досліджених судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про службову невідповідність.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що наказ Національної поліції України від 17 серпня 2016 року за № 601 о/с підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а відтак позивача необхідно поновити на посаді з 25 серпня 2016 року, яку останній займав до звільнення.

Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 22 вересня 2016 року за № 375 середньомісячна заробітна плата позивача становила - 9645,00 грн., а середньоденна заробітна плата становить - 470,49 грн. (9645,00 х 2 (місяці) : 41( день)), (а.с.111).

Середній заробіток розрахований у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100. За період з 25.08.2016 року по 27.12.2016 року ОСОБА_1 норма тривалості робочого часу складає 87 робочих днів.

У відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 40 932,63 грн. (470,49 грн. х 87 днів = 40 932,63 грн.), яка підлягає стягненню з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Відповідно до статті 256 частини 1 пунктів 2 та 3 КАС України, негайно виконуються постанови суду, зокрема про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Доказів понесення позивачем судових витрат суду не надано.

Виходячи із наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України третя особа Центральна атестаційна комісія Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

1. Визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 та скасувати Наказ Національної поліції України від 17.08.2016 р. за №601 о/с щодо звільнення з 23.08.2016 р. за підп. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Закарпатській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 25.08.2016 р.

3. Стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 40 932,63 грн. (сорок тисяч дев'ятсот тридцять дві гривні, 63 коп.)

5. Постанова в частині поновлення та стягнення заробітної плати за місяць в розмірі 9645,00 грн. (дев'ять тисяч шістсот сорок п'ять гривень, 00 коп.) підлягає до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча суддя Т.В. Скраль

Судді С.Є. Гаврилко

С.І. Рейті