Справа № 808/3592/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/3592/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року

Справа № 808/3592/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління ДФС

до Дочірнього підприємства “Запорізький Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”

про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 2174005,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі міжрегіонального головного управління ДФС ( далі - позивач) до Дочірнього підприємства “Запорізький Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (далі - відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 2174005,00 грн.

Позивач у судове засідання не з’явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. На заявлених вимогах наполягає. Згідно з позовною заявою просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість у сумі 2174005,00 грн.

Відповідач у судове засідання не з’явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Надав заяву про те, що він не заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв’язку із неявкою у судове засідання сторін фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Станом на 04.11.2016 Відповідач має новостворений податковий борг з податку на додану вартість перед бюджетом в сумі 2174005,00 грн., який виник на підставі податкової декларації з податку на додану вартість, а саме:

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 20.1.34-20.1.35 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини та стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків;

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 14.1.175 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями передбачає, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Підпунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 59.3. ст. 59 ПК визначено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

При цьому, підпунктами 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платний, податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючому органу, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В даному випадку, податкову вимогу було направлено боржнику на підставі підпунктів 59.1 ст. 59 Податкового кодексу:

ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя (яка здійснювала податковий облік Відповідача до 31.12.2014р. під час виникнення податкового боргу) було винесено податкову вимогу №3542/10/19 (227) від 04.07.2012 р., яка була отримана ДПІ «Запорізький облавтодор» 18.07.2012р.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Окрім вищевикладеного, слід вказати наступне: відповідно до п.95.4 ст.95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 № 1244 "Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України" встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме:

- згідно п.2 - «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України».

- згідно п.3 - „Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу ".

- згідно п.4. - „У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів".

- згідно п.5,6 - „За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми. Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту ".

Щодо стягнення з відокремлених підрозділів у банках, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та його відокремленим підрозділам.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (розділ «дані про відокремлені підрозділи юридичної особи», в складі ДП «Запорізький облавтодор» перебувають філії: філія «Кам'янсько-Дніпровський райавтодор», філія «Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця», філія «Оріхівський райавтодор», філія «Токмацький райавтодор», філія «Михайлівський райавтодор», філія «Гуляйпільський райавтодор», філія «Новомиколаївський райавтодор», філія «Бердянська дорожньо- експлуатаційна дільниця», філія «Веселівський райавтодор», філія «Куйбишевський райавтодор», філія «Пологівський райавтодор», філія «Василівська дорожньо-експлуатаційна дільниця», філія «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця».

Згідно з ст. 55 Господарського кодексу України Відповідач є суб'єктом господарювання, який має право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Частиною 4 статті 64 господарського кодексу також встановлено, що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Цивільного кодексу України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Частиною 3 цієї статті встановлено, що філії наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

З вище наведеного вбачається, що філії ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» не мають статусу юридичної особи, діють на підставі положення про філії, яким визначено, що філії користуються коштами, переданими Підприємством.

Підпунктом 14.1.30 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу передбачено, що поняття відокремлених підрозділів у розділі IV Податкового кодексу вживається у значенні, визначеному Господарським кодексом.

Пунктом 1 ст. 55 Господарського кодексу (далі - ГК) передбачено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. При цьому зазначені суб'єкти мають право відкривати філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи. Статтею 64 Господарського кодексу визначено порядок організації структури підприємств, відповідно до якої підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо).

Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, встановленому статутом підприємства або іншими установчими документами.

З положень ст. 12 Закону про господарські товариства та п. 5 ст. 87 Господарського кодексу України випливає, що прибуток підприємства є його власністю. Згідно з тією ж нормою ГК прибуток товариства утворюється з надходжень від його господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку сплачуються податки та інші обов'язкові платежі, відсотки по кредитах банків і по облігаціях. Прибуток, одержаний після зазначених розрахунків (чистий прибуток) залишається у розпорядженні товариства, яке визначає напрями його використання відповідно до установчих документів.

Крім того, як визначено Податковим кодексом, відповідальність щодо сплати податкових зобов'язань га сум наявного податкового боргу покладено на платник податків.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції'), що с об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків га зборів відповідно до Кодексу.

Зміст терміну «платник податків» визначений Податковим кодексом окремо для кожного податку.

Платниками податку на додану вартість на підставі пп. 14.1.139 та ст. 180 ПКУ є юридичні особи, а також фізичні особи - підприємці (за винятком фізичних осіб - підприємців, що є платниками єдиного податку) та інші.

При цьому, відокремлені структурні підрозділи не є самостійними платниками податку на додану вартість, а результати їх господарської діяльності відображаються юридичною особою у складі її податкової звітності (зокрема, у разі надходження коштів на рахунок структурного підрозділу або продажем таким підрозділом товарів, робіт, послуг податкові зобов'язання з ГІДВ виникають у головного підприємства).

Таким чином, платником податку на додану вартість слід вважати виключно юридичну особу в цілому (до якої входять усі відокремлені структурні підрозділи із усім майном та іншими матеріальними активами, що перебувають у їх господарському розпорядженні).

За таких обставин, у СДПІ наявні всі законні підстави для звернення до суду з поданням про стягнення коштів у сумі податкового боргу з рахунків платника податку Дочірнього підприємства „Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" та його відокремлених підрозділів у банках обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику та його відокремленим підрозділам на підставі ст. 183-3 КАСУ, в разі якщо об'єкти оподаткування таких відокремлених структурних підрозділів підлягають відображенню в податковому обліку такої юридичної особи.

Відповідач доказів оскарження податкової вимоги або сплати заборгованості не надав.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову позивача про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 2174005 грн. 00 коп.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У зв’язку з чим, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача - задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко