Справа № 826/27034/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 грудня 2016 року № 826/27034/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма»
доДержавної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 21.07.2015р. №, №, від 21.08.2015р. №, № та від 02.11.2015р. №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачем проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма» за результатами якої 07.07.2015р. складено акт №826/26-53-22-01-21/34426851 «Про результати виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.» (далі по тексту - Акт перевірки - 1).

Актом перевірки-1 встановлено порушення п. 44.1 статті 44, п.п. 138.1.1, п. 138.2, 138.8 статті 138, п.п. 139.1.9 статті 139 ПК України в результаті чого зроблено висновок про заниження позивачем податку на прибуток на суму 3 183 028грн. за 2014 рік; порушення п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України в результаті чого занижено ПДВ на суму 1 502 163грн., у тому числі за червень 2014 року на суму 1 333 333грн., жовтень 2014 року - 168 830грн., внаслідок встановленої контролюючим органом відсутності реальності господарських операцій за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ «Перша Будівельна фірма плюс», ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт».

На підставі встановлених порушень відповідачем 21.07.2015р. прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 2 253 244,50грн., у тому числі основний платіж - 1 502 163грн. та штрафні санкції - 751 081,50грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 4 774 542,00грн., у тому числі основний платіж - 3 183 028грн. та штрафні санкції - 1 591 514грн.

В подальшому, відповідачем проведено перевірку ТОВ «Перша Будівельна Фірма» за результатами якої 28.07.2015р. складено акт №938/26-53-22-05-21/34426851 «Про результати виїзної позапланової перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «Укр Сервіс Груп» () за період січень 2015 року, ТОВ «Аракс Нова» (), ТОВ «БМУ «Будінвест» (), ТОВ «Одек «Україна» (), ТОВ «Смарт-Буд» () за період лютий 2015 року, ТОВ «Перша Будівельна фірма Плюс» () за період березень 2015 року» (далі по тексту - Акт перевірки - 2).

Актом перевірки - 2 встановлені порушення п. 198.6 статті 196 ПК України, що призвело до заниження ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету на суму 1 337 893грн., у тому числі за січень 2015 року на суму 280 868грн., лютий 2015 року - 661 476грн., березень 2015 року - 395 549грн. та завищено від'ємне значення з ПДВ рядок « 19» податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року на суму 367 217грн. внаслідок встановленої контролюючим органом відсутності реальності господарських операцій за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд», ТОВ «Перша Будівельна фірма плюс».

На підставі встановлених порушень відповідачем 21.08.2015р. прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 367 217,00грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 2 060 840,00грн., у тому числі основний платіж - 1 337 893грн. та штрафні санкції - 668 947,00грн.

В подальшому, відповідачем проведено перевірку ТОВ «Перша Будівельна Фірма» за результатами якої 15.10.2015р. складено акт №1226/26-53-22-05-21/34426851 «Про результати виїзної позапланової перевірки по взаємовідносинам ТОВ «Перша Будівельна фірма Плюс» (), ТОВ «СНБ» () за період з 01.04.2015 по 30.04.2015 року (далі по тексту - Акт перевірки - 3).

Актом перевірки - 3 встановлено порушення п. 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження ПДВ за квітень 2015 року на суму 976 303 грн. внаслідок встановленої контролюючим органом відсутності реальності господарських операцій за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ «Перша Будівельна фірма Плюс».

На підставі встановленого порушення відповідачем 02.11.2015р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1 464 455,00грн., у тому числі основний платіж - 976 303грн. та штрафні санкції - 488 152грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2014р. між позивачем та ТОВ «Брокбудкепітал» () укладено договір підряду №ВВ260514, відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає, а Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов даного Договору загальні будівельно-монтажні роботи на об'єкті «Будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано - прибудованим торгівельно - офісним приміщенням та паркінгом на вул. Воскресенській, 7 у Дніпровському районі м. Києва ІІ черга будівництва», а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

На виконання умов даного договору, сторонами складено та підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3): №1 від 30.06.2014р., №2 від 30.06.2014р., №2 від 31.07.2014р., №1 від 31.07.2014р., №30.06.2014р. та від 31.07.2014р., виписані податкові накладні: №1561, 1562 від 30.06.2014р.

Контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Брокбудкепітал» () дійшов висновку з тих підстав, що відповідно до податкової інформації ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, перевірку підприємства неможливо провести у зв'язку з тим, що стан платника податку - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Також, середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «Брокбудкепітал» складала 11 осіб, що на думку контролюючого органу свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності - Будівництво житлових і нежитлових будівель. Інформація щодо основних засобів на підприємстві відсутня (звіти не подавались), що ставить під сумнів можливість виконання вказаних робіт.

Аналізом інформації Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, для надання послуг, що були реалізовані у червні - липні 2014 року на адресу позивача ТОВ «Брокбудкепітал» не залучалися треті особи для виконання будівельно - монтажних робіт на об'єкті: житловий будинок (з усіма обладнаннями, інструменти, підсобними та допоміжними будівлями, внутрішніми інженерними мережами); будівництво якого здійснюється на Будівельному майданчику за єдиною проектною документацією «Комплекс будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано - прибудованим торгівельно - офісним приміщенням та паркінгом на вул. Воскресенській, 7 у Дніпровському районі м. Києва», крім того не встановлено наявність на ТОВ «Брокбудкепітал» виробничих потужностей, складських, офісних, виробничих приміщень, транспортних засобів, людських ресурсів, необхідних для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Згідно зареєстрованих ТОВ «Брокбудкепітал» податкових накладних, підприємством було придбано сильногазовані безалкогольні напої, кондитерські вироби, запасні частини та комплектуючі, будівельні матеріали, канцелярські товари, сантехнічне приладдя, що свідчить про маніпулювання номенклатурою товарів/робіт/послуг (пересорт).

Крім того, як вбачається з Акту перевірки - 1, відповідачем досліджувалися правовідносини ТОВ «Брокбудкепітал» з його контрагентами, за результатами чого було встановлено, що ТОВ «Брокбудкепітал» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Таким чином, на думку відповідача діяльність ТОВ «Брокбудкепітал» () спрямована на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту для контрагентів - покупців, а тому між позивачем та ТОВ «Брокбудкепітал» () встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій.

Крім того, судом встановлено, що 17.07.2014р. між позивачем та ПП «Пром-Тех-Снаб» () укладено договір поставки №170714. На виконання умов якого були виписані видаткові накладні: від 29.08.2014р. №РН-000120, №РН-000121, №РН-000122, №РН-000123, №РН-000124, №РН-000125, №РН-000126, №РН-000354, №РН-000355, №РН-000353 та від 30.09.2014р. №РН-000356.

Контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ПП «Пром-Тех-Снаб» () дійшов висновку з тих підстав, що відповідно до податкової інформації ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 31.12.2014р. №1847/26-59-22-08/38007002 акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014р. по 30.09.2014р.», не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із платниками податків за липень, серпень, вересень 2014 року.

До перевірки позивачем не було надано підтверджуючі документи щодо отримання товару від ПП «Пром-Тех-Снаб» (довіреності, книги реєстрації довіреностей тощо); документів щодо способу зберігання товару (інформація щодо складських приміщень, власних чи орендованих); документів стосовно способу транспортування товару та навантажувально-розвантажувальних робіт (товарно-транспортні накладні, дорожні листи та інші супровідні документи тощо), які б підтверджували факт доставки вантажу до місця розвантаження та зберігання; не надано сертифікатів відповідності (якості).

Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати та додатків до нього протягом 2014 року у ПП «Пром-Тех-Снаб» середньооблікова кількість штатних працівників складала 5 осіб, що свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності, а саме - неспеціалізована оптова торгівля з урахуванням об'ємів постачання.

Згідно зареєстрованих ПП «Пром-Тех-Снаб» податкових накладних, підприємством було придбано сильногазовані безалкогольні напої, запасні частини та комплектуючі, будівельні матеріали, канцелярські товари, сантехнічне приладдя, що свідчить про маніпулювання номенклатурою товарів/робіт/послуг (пересорт).

Враховуючи те, що ПП «Пром-Тех-Снаб» фактично є «транзитним» підприємством та надавало послуги по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ для інших підприємств України та у вказаного СГД відсутні основні засоби, трудові ресурси, нерухомість, виробничі потужності, що необхідні для здійснення ним господарської діяльності, перевіркою встановлено відсутність реального здійснення операцій між позивачем та ПП «Пром-Тех-Снаб».

Також, судом встановлено, що 09.06.2014р. між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп» () укладено договір підряду №АУ906-14, відповідно до якого Підрядник (ТОВ «Укр Сервіс Груп») зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до Проектної документації, умов цього Договору, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений Договором строк виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на Об'єкті та передати замовнику закінчені роботи. Об'єкт «Будівництво житлового комплексу з паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщенням адміністративного і громадського призначення по вул. Григорія Андрющенка, 4 у Шевченківському районі м. Києва» І пусковий комплекс. Житловий будинок №1 (секція №1 та №2).

На виконання умов зазначеного договору сторонами складені та підписані акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконання підрядних робіт (форма №КБ-3): №1 від 31.10.2014р., №2 від 31.10.2014р., виписані податкові накладні: №124, 125 від 31.10.2014р.

01 листопада 2014 року між зазначеними сторонами також укладено договір підряду №РУ011114, відповідно до якого Підрядник (ТОВ «Укр Сервіс Груп») зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до Проектної документації, умов цього Договору, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений Договором строк виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на Об'єкті та передати замовнику закінчені роботи. Об'єкт «Будівництво житлового комплексу з підземним паркінгом по вул. Маршала Рибалка, 3А у Шевченківському районі м. Києва».

На виконання умов зазначеного договору сторонами складені та підписані акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконання підрядних робіт (форма №КБ-3): №1 від 31.01.2015р., №2 від 31.01.2015р., а також виписані податкові накладні: №170, 171 від 31.01.2015р. на загальну суму ПДВ 280 867,90грн.

В типових не деталізованих актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), не можливо встановити, які саме конкретно будівельні роботи виконувались ТОВ «Укр Сервіс Груп», в актах зазначено лише улаштування монолітних стін, пілонів, перекриттів, цегляної кладки, цементно-піщаної стяжки, покрівлі. Так не зазначено кількість прямих витрат, які були використані (матеріалів, сировини, конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин загальновиробничих, кількість коштів на зведення та розбирання тимчасових споруд, втрачені додаткові витрати при будівництві, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, податки, вартість матеріалів замовника та інше, як передбачено наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554.

Отже, на думку контролюючого органу позивачем не доведено зв'язок витрат по улаштуванню перегородок товщ. 120 мм з керамічних блоків, улаштуванню балконних огорож товщ. 120 мм з керамічного блоку та стін зовнішніх/внутрішніх товщиною 245 мм з керамічних термоблоків, з господарською діяльністю, які були придбані у ТОВ «Укр Сервіс Груп».

Середньооблікова кількість штатних працівників складала 10 осіб, що свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності, а саме - надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, з урахуванням об'ємів постачання.

Контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Укр Сервіс Груп» дійшов висновку з тих підстав, що воно є «транзитним» підприємством та надавало послуги по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ для інших підприємств України.

Також судом встановлено, що 19.05.2014р. між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» () укладено договір підряду №ДВ190514, відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати, у відповідності до умов даного договору, будівельно-монтажні роботи на об'єкті: «Будівництво житлово-торговельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Петра Дегтяренка, 1 (вул. Полярній (в межах вилиць Петра Дегтяренка та Михайла Майорова) у Оболонському районі м. Києва, ІІ черга, ІІІ пусковий комплекс. Житловий будинок №2 (секція 1 та секція 2), а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

На виконання умов зазначеного договору сторонами складені та підписані акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконання підрядних робіт (форма №КБ-3): №1 від 30.06.2014р., №2 від 30.06.2014р., виписані податкові накладні: №№589, 588 від 30.06.2014р.

В типових не деталізованих актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), не можливо встановити, які саме конкретно будівельні роботи виконувались ТОВ «Компанія «Сорбіт», в актах зазначено лише улаштування монолітних конструкцій, цегляної кладки, цементно-пісчаної стяжки, оздоблення МЗК. Так не зазначено кількість прямих витрат, які були використані (матеріалів, сировини, конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин загальновиробничих, кількість коштів на зведення та розбирання тимчасових споруд, втрачені додаткові витрати при будівництві, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, податки, вартість матеріалів замовника та інше, як передбачено наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554.

Середньооблікова кількість штатних працівників складала 5 осіб, що свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності, а саме - будівництво житлових і нежитлових будівель, з урахуванням об'ємів постачання.

При аналізі зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Компанія «Сорбіт», що включені платником до податкового кредиту з ПДВ, встановлено, що ТОВ «Компанія «Сорбіт» було придбано алкогольні напої, підлога, трансформатор струму, розпорядник, ізолятори, затискачі, скоби, акумуляторні батареї, машини для відновлення льодового покриття Zamboni, електродвигуни, оптичний нівелір, фітинги з чавуну: хрестовина одноплоскістна, олива моторна, модульний автоматичний вимикач, кронштейни, масла моторні, електроінструмент, що на думку контролюючого органу свідчить про маніпулювання номенклатурою товарі/робіт/послуг (пересорт).

Контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Компанія «Сорбіт» дійшов висновку з тих підстав, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт №2053/26-55-22-08/37723754 від 24.07.2014р., яким встановлено відсутність підприємства за податковою адресою.

Таким чином, на думку відповідача діяльність ТОВ «Компанія «Сорбіт» спрямована на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту для контрагентів - покупців, а тому між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій.

Також судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «БМУ «Будінвест» () укладено ряд договорів підряду №ДБ080115 від 08.01.2015р., №РБ120115 від 12.01.2015р., №ВБ150115 від 15.01.2015р. на будівництво об'єктів: «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими не житловими приміщеннями по вул. Теодора Драйзера, 40 у Деснянському районі м. Києва», «Будівництво житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Маршала Рибалки, 3А у Шевченківському районі м. Києва» та «Будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими торгівельно-офісними приміщеннями та паркінгом по вул. Воскресенській 7 у Шевченківському районі м. Києва».

На виконання вказаних договорів сторонами складено та підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) та податкові накладні: №8 від 28.02.2015р., №7 від 28.02.2015р., №9 від 28.02.2015р.

В типових не деталізованих актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), не можливо встановити, які саме конкретно будівельні роботи виконувались ТОВ «БМУ «Будінвест», в актах не зазначено кількість прямих витрат які були використанні (матеріалів, сировини, конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин), загальновиробничих, кількість коштів на зведення та розбирання тимчасових споруд, витрачені додаткові витрати при будівництві, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, податки, вартість матеріалів замовника та інше, як передбачено наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554.

Середньооблікова кількість штатних працівників складала 5 осіб, що свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності, а саме - будівництво житлових і нежитлових будівель, з урахуванням об'ємів постачання.

Контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «БМУ «Будінвест» дійшов висновку з тих підстав, що підприємство фактично є «транзитним» підприємством та надавало послуги по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ для інших підприємств України, та відсутні основні засоби, трудові ресурси, нерухомість, виробничі потужності, що необхідні для здійснення ним господарської діяльності, податковою перевіркою встановлено відсутність реального здійснення операцій між позивачем та ТОВ «БМУ «Будінвест».

Також, судом встановлено, що 22.11.2013р. між позивачем та ТОВ «Смарт-Буд» () укладено договір підряду №221113 на будівництво об'єкту: «Будівництво житлового комплексу з паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного і громадського призначення по вул. Григорія Андрющенка, 4 у Шевченківському районі м. Києва» І пусковий комплекс. Житловий будинок №1.

На виконання вказаних договорів сторонами складено та підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3).

В типових не деталізованих актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), не можливо встановити, які саме конкретно будівельні роботи виконувались ТОВ «БМУ «Смарт-Буд», в актах не зазначено кількість прямих витрат які були використанні (матеріалів, сировини, конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин), загальновиробничих, кількість коштів на зведення та розбирання тимчасових споруд, витрачені додаткові витрати при будівництві, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, податки, вартість матеріалів замовника та інше, як передбачено наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554.

Середньооблікова кількість штатних працівників складала 8 осіб, що свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності, а саме - будівництво житлових і нежитлових будівель, з урахуванням об'ємів постачання.

Також, як вбачається з Акту перевірки - 2 відповідач досліджував правовідносини ТОВ «БМУ «Смарт-Буд» з його контрагентом - ТОВ «Рек-Монтаж», відповідно до яких було встановлено, що діяльність ТОВ «БМУ «Смарт-Буд» спрямована на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту для контрагентів - покупців.

Отже, контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «БМУ «Смарт-Буд» дійшов висновку з тих підстав, що підприємство фактично є «транзитним» підприємством та надавало послуги по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ для інших підприємств України, та відсутні основні засоби, трудові ресурси, нерухомість, виробничі потужності, що необхідні для здійснення ним господарської діяльності, податковою перевіркою встановлено відсутність реального здійснення операцій між позивачем та ТОВ «БМУ «Смарт-Буд».

Також, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» () укладено ряд договорів підряду №ДП050115 від 05.02.2015р., №ВП100215 від 10.02.2015р., №РП010215 від 01.02.2015р. на об'єкти будівництва: «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул. Теодора Драйзера, 40 у Деснянському районі м. Києва» (Житловий будинок, секція №1 та секція №2); «будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими торгівельно-офісними приміщеннями та паркінгом по вул. Воскресенській, 7 у Дніпровському районі м. Києва, 3 черга будівництва» та «Будівництво житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Маршала Рибалка, 3А у Шевченківському районі м. Києва».

На виконання умов зазначених договорів були виписані податкові накладні: від 31.03.2015р. №5, 6, 7, від 30.03.2015р. №4, від 25.03.2015р. №3, від 18.03.2015р. №2, від 11.03.2015р. №1, акти приймання будівельних робіт (форма №КБ-2в) за березень 2015 року №№1, 2, 1, 1.

В типових не деталізованих актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), не можливо встановити, які саме конкретно будівельні роботи виконувались ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс», в актах не зазначено кількість прямих витрат які були використанні (матеріалів, сировини, конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин), загальновиробничих, кількість коштів на зведення та розбирання тимчасових споруд, витрачені додаткові витрати при будівництві, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, податки, вартість матеріалів замовника та інше, як передбачено наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554.

Середньооблікова кількість штатних працівників складала 29 осіб, що свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для здійснення основного виду діяльності, а саме - будівництво житлових і нежитлових будівель, з урахуванням об'ємів постачання.

Як вбачається з Акту перевірки - 2, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» за результатами якої 21.07.2015р. складено акт №822/26-53-22-01-21/38730364 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Демо Груп» () за період з 01.01.2015р. по 31.05.2015р.». Під час перевірки встановлено, що в типових не деталізованих актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), не можливо встановити, які саме конкретно будівельні роботи виконувались ТОВ «Демо Груп», в актах зазначено лише улаштування монолітних конструкцій, фундаменту під баштовий кран та інше. Так не зазначено кількість прямих витрат які були використанні (матеріалів, сировини, конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин), загальновиробничих, кількість коштів на зведення та розбирання тимчасових споруд, витрачені додаткові витрати при будівництві, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, податки, вартість матеріалів замовника та інше, як передбачено наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554.

Також згідно постанови про призначення документальної перевірки від 02.06.2015р. слідчого з особливо важливих справ 3 відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, стало відомо, що у ході досудового розслідування кримінального провадження отримано фактичні дані про те, що невстановлені особи, з метою прикриття незаконної діяльності, що зокрема виражалась у пособництві в ухиленні від сплати податків службовим особам підприємств реального сектору економіки (в тому числі службовими особами ТОВ «Демо Груп», використовуючи підроблені документи, створили ряд підприємств з ознаками фіктивності.

В подальшому, вказані особи, діючи умисно, маючи на меті злочинний намір та свідомо бажаючи настання наслідків, що виражається у фактичному ненадходженні грошових коштів до державного бюджету України, безпідставно задекларували в органах ДФС від імені створеного ними підприємства ТОВ «Демо Груп» реалізацію товарів (робіт, послуг) суми податкових зобов'язань з ПДВ для контрагентів - підприємств реального сектору економіки, які отримали законне право сформувати на відповідні суми податковий кредит з ПДВ, що в кінцевому розрахунку дозволяє зменшувати податкові зобов'язання та уникати сплати податків.

Допитаний у справі директор, бухгалтер та засновник ТОВ «Демо Груп» в одній особі ОСОБА_4, дав пояснення щодо прийняття участі у створенні вказаного підприємства на вимогу третіх осіб за грошову винагороду. Жодного відношення в подальшому до господарської діяльності створеного ним підприємства не мав; став на посаду директора підприємства без мети ведення фінансово-господарської діяльності.

Враховуючи те, що ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» фактично є «транзитним» підприємством та надавало послуги по незаконному формуванню податкового кредиту з ПДВ для інших підприємств України та відсутні основні засоби, трудові ресурси, нерухомість, виробничі потужності, що необхідні для здійснення ним господарської діяльності, податковою перевіркою встановлено відсутність реального здійснення операцій між позивачем та ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс».

Позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ включені суми по податковим накладним, які виписані ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд».

Так, на підтвердження реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних робіт в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивач надав суду копії господарських договорів, податкових, видаткових накладних, актів приймання будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3), податкові розрахунки за формою 1-ДФ, податкові декларації з ПДВ разом із Додатками 5 та Квитанціями щодо їх прийняття в електронному вигляді, Тверді кошториси, Спільні заходи по безпечному виконанню робіт, Накази про призначення відповідальних осіб, Будівельні ліцензії з додатками, Ліцензії на виконання робіт протипожежного призначення, Дозвіл Держгірпромнагляду, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Свідоцтва платника ПДВ, листи позивача та відповіді компаній замовників щодо підтвердження виконання будівельних робіт, Роздруківка банківської виписки, товарно-транспортні накладні по відносинам із ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд».

Крім того, представником позивача до матеріалів справи були додані копії судових рішень у справі №826/13649/14 та №826/7160/15 за позовом ТОВ «Перша Будівельна Фірма» до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, якими позовні вимоги підприємства були задоволенні повністю.

З зазначених судових рішень вбачається, що судом були досліджені взаємовідносини ТОВ «Перша Будівельна Фірма» з контрагентами ПП «Пром-Тех-Снаб» за період з 01.08.2014р. по 30.09.2014р., ТОВ «Брокбудкепітал» за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р., ТОВ «Компанія «Сорбіт» за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р.

Судовим рішенням у справі №826/7160/15 досліджувались Договір підряду №ВВ260514 від 26.05.2014р., укладений з ТОВ «Брокбудкепітал»; Договір поставки №170714 від 17.07.2014р., укладений з ПП «Пром-Тех-Снаб»; Договір підряду №АУ906-14 від 09.06.2014р., укладений з ТОВ «Укр Сервіс Груп».

Зазначеними судовими рішеннями було підтверджено реальності укладених угод між суб'єктами господарювання, що в свою чергу також підтверджує реальність укладених угод між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд звертає увагу на ту обставину, що доводи контролюючого органу про відсутність виробничих потужностей, складських, офісних, виробничих приміщень, транспортних засобів, людських ресурсів, необхідних для здійснення фінансово - господарської діяльності, а також не залучення до виконання робіт третіх осіб, не можуть свідчити про неможливість здійснення відповідних господарських операцій, оскільки відповідні взаємозвірки з вказаними контрагентами під час проведення перевірок не проводилися.

Контролюючим органом не доведено, що наявна в штаті кількість працівників ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд» не була достатньою для виконання відповідних робіт/послуг.

Суд також враховує, що з метою з'ясування обставин фінансово-господарської діяльності в судове засідання були викликані директори ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» ОСОБА_5 та ТОВ «Смарт-Буд» ОСОБА_6, які підтвердили в судовому засіданні реальність укладених з ТОВ «Перша Будівельна Фірма» угод.

Окрім цього, наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009р. №554 «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві» на який йде посилання контролюючого органу в Актах перевірки втратив чинність 20.01.2014р. згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України №16.

Відповідно до п. 201.8. ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованими як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, підставою для нарахування податкового кредиту, є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Згідно з п.п. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Згідно з п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження таких сум податковими накладними чи митними деклараціями.

Зокрема згідно з п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Також, слід зауважити, що вчинення платником податків дій, що мають своїм результатом одержання податкової вигоди (звільнення від оподаткування, зменшення бази або ставки оподаткування, одержання права на залік або відшкодування податку на додану вартість тощо), саме по собі не означає, що відповідні правочини були вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету або подання податкової звітності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку контрагентом чи неподання ним звітності (у тому числі внаслідок ухилення) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливої недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

При цьому, слід враховувати вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача - ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд» зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими контрагентами первинними документами, зокрема, податковими накладними, актами прийому-передачі, отже позивачем були виконані передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на податковий кредит та включення відповідних витрат до складу валових витрат підприємства.

На думку суду, позивач, не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентами, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови необізнаності щодо неї.

Крім того, суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за виконання його контрагентами своїх податкових зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

З врахуванням того, що позивачем надано первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю його контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання товарів (послуг) для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку, - висновки відповідача про безтоварність господарських операцій, вчинених за участю його контрагентів з мотивів не спрямованості правочину на реальне настання наслідків, є надуманими та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

З урахуванням всього вищенаведеного, формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі виписаних ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд» податкових накладних та витрат на підставі фінансово-господарських документів, за висновком суду, є правомірним та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи те, що судом встановлено реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд» суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма».

Виходячи зі змісту статей 109-113 ПК України, відповідальність платника податків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій можлива лише за умови вчинення ним порушень, визначених законами з питань оподаткування.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладені в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а винесені на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення від 21.07.2015р. №, №, від 21.08.2015р. №, № та від 02.11.2015р. № є безпідставними та неправомірними, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 162 994,48грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 21.07.2015р. № та №, від 21.08.2015р. № та № та від 02.11.2015р. №.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 162 994,48грн. (сто шістдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири гривні, 48 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко