Справа № 308/5903/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2016 р. місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі - Бомбушкар В.П.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Міськової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_1, до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_1, звернулася з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов»язання вчинити дії.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 27.08.2015 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1V. 18 березня 2016 року позивачка звернулась до Управління із проханням надати роз'яснення щодо того, який стаж для обчислення пенсії був врахований під час призначення пенсії. З листа-роз'яснення Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області від 30.03.2016 року № 21/К позивачці стало відомо, що Управлінням при призначенні пенсії до стажу роботи для розрахунку пенсії зараховано не весь період роботи позивачки у малому підприємстві «Технолог», а лише періоди II, III кв. 1991р., 1 кв. 1993р. у зв'язку з тим, що саме ці періоди зазначені у довідці про сплату внесків по цьому підприємству і за які підтверджено сплату цим підприємством страхових внесків. Також до стажу роботи для розрахунку пенсії зараховано не весь період роботи у приватному підприємстві «Енергоресурс», а лише періоди: 01.12.1995р.- 30.04.1996р.,01.06.1996р.-30.06.1996р.. 01.09.1996р.-31.12.1996 р.,01.04.1997р.-31.12.1999р. у зв'язку з тим, що саме ці періоди зазначені у довідці про сплату внесків по цьому підприємству і за які підтверджено сплату цим підприємством страхових внесків. Крім того, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу заробітна плата відсутня за період 2000р. по ПП «Енергоресурс», а також за 8 місяць 2003р. по Коледжу мистецтв імені А. Ерделі Закарпатського художнього інституту. Відповідно вказані періоди не зараховані до стажу для призначення пенсії. З вказаного вбачається, що Управлінням виключено та не враховано під час розрахунку пенсії позивачки наступні періоди роботи позивачки, відомості про які підтверджено трудовою книжкою: періоди роботи в МП «Технолог» 05.01.1991р.-31.03.1991р., 01.10.1991р.- 31.12.1992р., 01.04.1993р.-30.11.1995р., періоди роботи в приватному підприємстві «Енергоресурс» 01.05.1996р.-31.05.1996р., 01.07.1996р.-31.08.1996р., 01.01.1997р.-31.03.1997р., 01.01.2000р.- 04.09.2000р., період роботи в Коледжі мистецтв імені А.Ерделі Закарпатського художнього інституту 01.08.2003р.-31.08.2003р. , незважаючи на те, що відомості про роботу у вказані періоди повністю відображені у трудовій книжці позивачки. 20 травня 2016 року позивачка звернулась до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про врахування страхового стажу роботи та проведення перерахунку призначеної пенсії, у якій просила відповідача зарахувати їй до страхового стажу для обчислення і призначення пенсії за віком: періоди роботи в МП «Технолог» 05.01.1991р.-31.03.1991р., 01.10.1991р.-31.12.1992р., 01.04.1993р.-30.11.1995р., періоди роботи 15 приватному підприємстві «Енергоресурс» 01.05.1996р.-31.05.1996р., 01.07.1996р.-31.08.1996р., 01.01.1997р.-31.03.1997р., 01.01.2000р.-04.09.2000р., період роботи в Коледжі мистецтв імені А.Ерделі Закарпатського художнього інституту 01.08.2003р.- 31.08.2003р., провести їй перерахунок пенсії з урахуванням вказаних періодів страхового стажу та виплатити суми недоплаченої пенсії за період починаючи з 27.08.2015 року. Однак, листом від 27.05.2016 року № 02/К-47 відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку, посилаючись на статтю 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої зарахування до стажу періодів роботи осіб, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах, незалежно від форми власності та господарювання. - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, з тих підстав, що роботодавцями не підтверджено сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за спірні періоди роботи позивачки. Позивачка вважає, що така відмова у врахуванні стажу роботи не відповідає вимогам закону та порушує конституційне право на соціальний захист, яке гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій тощо (стаття 46 Конституції України). Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А тому просить суд позов задовольнити, визнати протиправним рішення Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, оформлене листом № 02/К-47 від 27 травня 2016 року, щодо відмови у перерахунку стажу роботи, який зараховано для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_3, зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати ОСОБА_3 до страхового стажу роботи для обчислення і призначення пенсії за віком: періоди роботи в МП «Технолог» 05.01.1991р.- 31.03.1991р., 01.10.1991р.-31.12.1992р., 01.04.1993р.-30.11.1995р., періоди роботи в приватному підприємстві «Енергоресурс» 01.05.1996р.-31.05.1996р., 01.07.1996р.-31.08.1996р., 01.01.1997р.-31.03.1997р., 01.01.2000р.-04.09.2000р., період роботи в Коледжі мистецтв імені А.Ерделі Закарпатського художнього інституту 01.08.2003р.-31.08.2003р., провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії з врахуванням вказаних періодів страхового стажу та виплатити ОСОБА_3 суми недоотриманої пенсії за весь період, починаючи з 27.08.2015 року., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В ході розгляду справи позивачем також подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з вимогами про виплату недоплачених сум пенсії за весь період починаючи з дня звернення позивачки до органу пенсійного фонду, тобто з 27.08.2015 року, під час призначення пенсії орган Пенсійного фонду України не надав позивачу жодних розрахунків страхового стажу, з яких можна було б встановити, які саме конкретні періоди не були враховані при призначенні пенсії. Про той факт, що пені періоди не були враховані позивачка не могла знати, адже всі періоди чітко зазначені у її трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж при обчисленні пенсії і позивачка не знала і не могла знати, що записи у трудовій книжці відповідачем не будуть враховані. Крім того, як з»ясувалося згодом, такі дії відповідача обумовлені довідками, наданими третіми особами (підприємствами, де працювала позивач) вже після звернення позивача із заявою про призначення пенсії, тому про такі довідки позивачка не могла знати, оскільки вони були адресовані виключно відповідачу і знаходились у пенсійній справі. Відповідно до п. 4.9 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) лиш у разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії. Відтак розрахунок стажу позивачка вперше отримала у квітні 2016 року і лише тоді дізналася про порушення її прав відповідачем, коли останній відмовив у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу позивачці. А тому строк звернення до адміністративного суду з вимогами щодо врахування стажу та виплати недоотриманої пенсії за весь попередній період не було пропущено, водночас наявні поважні причини, за яких він може бути поновлений.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з вимогами про виплату недоплачених сум пенсії за весь період, задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та визнати протиправним рішення Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, оформлене листом № 02/К-47 від 27 травня 2016 року, щодо відмови у перерахунку стажу роботи, який зараховано для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_3, зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати ОСОБА_3 до страхового стажу роботи для обчислення і призначення пенсії за віком: періоди роботи в МП «Технолог» 05.01.1991р.- 31.03.1991р., 01.10.1991р.-31.12.1992р., 01.04.1993р.-30.11.1995р.; періоди роботи в приватному підприємстві «Енергоресурс» 01.05.1996р.-31.05.1996р., 01.07.1996р.-31.08.1996р., 01.01.1997р.-31.03.1997р., 01.01.2000р.-04.09.2000р. період роботи в Коледжі мистецтв імені А.Ерделі Закарпатського художнього інституту 01.08.2003р.-31.08.2003р., провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії з врахуванням вказаних періодів страхового стажу та виплатити ОСОБА_3 суми недоотриманої пенсії за весь період, починаючи з 27.08.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що відповідно до трудової книжки від 21.11.1975 року, яка була надана для призначення пенсії стаж роботи у МП «Технолог» згідно трудової книжки містить період з 05.01.1991р. по 30.11.195р., а згідно довідки про сплату внесків по МП «Технолог» зазначені лише періоди ІІ, ІІІ кв. 1991р., І кв. 1993р., які і зараховані до стажу для розрахунку пенсії. Відповідно до трудової книжки стаж роботи у приватному підприємстві «Енергоресурс» згідно трудової книжки містить період з 01.12.1995р. по 04.09.2000р., а згідно довідки про сплату внесків по даному підприємству зазначені періоди 11,12 міс 1995р, 1-4, 6, 9-12 міс. 1996р., 4-12 міс. 1997 р., 1998-2003 рр., а тому до стажу для розрахунку пенсії зараховано 01.12.1995р.- 30.04.1996р., 01.06.1996р.-30.09.1996р., 01.09.1996р.-31.12.1996р., 01.04.1997р. - 31.12.1999р. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу заробітна плата відсутня за 2000р. по ПП «Енергоресурс», а також за серпень 2003р. щодо звітності коледжу мистецтв ім. А. Ерделі Закарпатського художнього інституту. Відповідно дані періоди не зараховані до стажу для розрахунку пенсії. А тому неправомірних дій щодо не зарахування до страхового стажу позивачки вказаних періодів з боку управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області немає, у зв»язку з чим просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 99 КАС визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що вищевказаний встановлений законом строк звернення до адміністративного суду позивачем пропущено.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом з тим ст. 102 КАС передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений і судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає, що причини пропуску строку слід визнати поважними, оскільки представником позивача доведено те, що про те, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_3 не були враховані певні періоди, остання дізналася лише у квітні 2016 року, а тому клопотання про поновлення такого строку слід задовольнити.

Як встановлено в судовому засіданні, з 27.08.2015 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 з 05.01.1991 року по 30.11.1995 року вона працювала в МП «Технолог».

З 01.12.1995 року по 04.09.2000 року у ПП «Енергоресурс», а з 15.04.2002 року по 03.11.2003 року в Ужгородському коледжі мистецтв ім. А. Ерделі.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Проте, згідно листа-роз»яснення Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області від 30.03.2016 року № 21/К встановлено, що при призначенні пенсії до стажу роботи для розрахунку пенсії ОСОБА_3 зараховано не весь період роботи в МП «Технолог», а лише періоди II, III кв. 1991р., 1 кв. 1993 р. у зв'язку з тим, що саме ці періоди зазначені у довідці про сплату внесків по цьому підприємству і за які підтверджено сплату цим підприємством страхових внесків.

Також до стажу роботи для розрахунку пенсії зараховано не весь період роботи у приватному підприємстві «Енергоресурс», а лише періоди: 01.12.1995р.-30.04.1996р., 01.06.1996р.-30.06.1996р., 01.09.1996р. - 31.12.1996 р., 01.04.1997р. - 31.12.1999р., у зв'язку з тим, що саме ці періоди зазначені у довідці про сплату внесків по цьому підприємству і за які підтверджено сплату цим підприємством страхових внесків

Крім того, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу заробітна плата відсутня за період 2000р. по ПП «Енергоресурс», а також за 8 місяць 2003р. по Коледжу мистецтв імені А. Ерделі Закарпатського художнього інституту.

Таким чином, позивачу не враховано під час розрахунку пенсії позивачки наступні періоди роботи позивачки, відомості про які підтверджено трудовою книжкою: періоди роботи в МП «Технолог» 05.01.1991р.-31.03.1991р., 01.10.1991р.-31.12.1992р., 01.04.1993р.-30.11.1995р., періоди роботи в приватному підприємстві «Енергоресурс» 01.05.1996р.- 31.05.1996р., 01.07.1996р.-31.08.1996р., 01.01.1997р.-31.03.1997р., 01.01.2000р.- 04.09.2000р.; період роботи в Коледжі мистецтв імені А.Ерделі Закарпатського художнього інституту 01.08.2003р.-31.08.2003р., незважаючи на те, що відомості про роботу у вказані періоди повністю відображені у трудовій книжці позивачки.

Як вбачається з листа відповіді Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 27.05.2016 року № 02/К-47, на звернення позивачки із заявою про зарахування їй до страхового стажу для обчислення і призначення пенсії за віком: періоди роботи в МП «Технолог» 05.01.1991р.-31.03.1991р., 01.10.1991р.-31,12.1992р., 01.04.1993р.-30.11.1995р., періоди роботи в приватному підприємстві «Енергоресурс» 01.05.1996р.-31.05.1996р., 01.07.1996р.-31.08.1996р., 01.01.1997р.-31.03.1997р 01.01,2000р.-04.09.2000р., період роботи в Коледжі мистецтв імені А.Ерделі Закарпатського художнього інституту 01.08.2003р.- 31.08.2003р., провести їй перерахунок пенсії з урахуванням вказаних періодів страхового стажу та виплатити суми недоплаченої пенсії за період починаючи з 27.08.2015 року, Ужгородське об»єднань управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовило ОСОБА_3 у проведенні такого перерахунку, з тих підстав, що роботодавцями не підтверджено сплату страхових внесків до Пенсійного фонду за спірні періоди роботи позивачки.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частини другої статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону).

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті. Однак, застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної чи несвоєчасної сплати, означатиме порушення їх прав на призначення (перерахунок) пенсії.

Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов»язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 10 зазначеної статті, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З урахуванням вищенаведеного, право позивачки на пенсійне забезпечення не повинно обмежуватись порушенням роботодавців їхнього обов'язку щодо сплати страхових внесків, якщо таке мало місце, оскільки це означає порушення права позивачки на призначення (перерахунок) пенсії.

В даному випадку, несплата страхових внесків призвела до порушення принципу рівності особи перед законом, а пенсійні органи не вжили дієвих заходів для забезпечення гарантованого державою права на пенсію (її перерахунок), у зв'язку з чим порушене право позивачки підлягає захисту в судовому порядку.

А тому, суд не погоджується з позицією відповідача про те, що спірні відносини не можуть бути зараховані до страхового стажу для призначення пенсії за віком, у зв»язку з відсутністю даних щодо сплати підприємствами страхових внесків, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе страхувальник, тобто підприємства, в яких працювала позивачка.

Що стосується зарахування ОСОБА_3 періоду роботи в Коледжі мистецтв А.Ерделі Закарпатського художнього інституту з 01.08.2003р. по 31.08.2013р., то на запит суду Закарпатською академією мистецтв надано відповідь в якій зазначено, що за даними бухгалтерського обліку установи нарахування заробітної плати за період з 01.08.2003 року по 31.08.2003 року ОСОБА_3 не значиться, у зв"язку з чим нарахування та відповідно сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України по вказаній особі не проводилися, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки в цій частині до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку стажу роботи, який зараховано для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_3

Враховуючи вищезазначене та той факт, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 17, 18, 94, 99, 159, 160, 163, 185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк, встановлений законом, для звернення до суду з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов»язання вчинити дії.

Адміністративний позов ОСОБА_3, в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_1, до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов»язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, оформлене листом № 02/К-47 від 27 травня 2016 року щодо відмови у перерахунку стажу роботи, який зараховано для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_3.

Зобов»язати Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати ОСОБА_3 до страхового стажу роботи для обчислення і призначення пенсії за віком: періоди роботи в МП «Технолог» з 05.01.1991р. по 31.03.1991р., з 01.10.1991р. по 31.12.1992р., з 01.04.1993р. по 30.11.1995р., періоди роботи в приватному підприємстві «Енергоресурс» з 01.05.1996р.по31.05.1996р., з 01.07.1996р.по 31.08.1996р., з 01.01.1997р. по 31.03.1997р., з 01.01.2000р.по 04.09.2000р., провести перерахунок пенсії з урахуванням вказаних періодів страхового стажу, та виплатити ОСОБА_3 суми недоотриманої пенсії за весь період починаючи з 27.08.2015 року.

Стягнути з Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук