Справа № 804/6280/16
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 р. Справа № 804/6280/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріТонояні А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці про скасування рішення, -
26.09.2016 року Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить:
- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600059/1 від 24.03.2016 року.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Відповідач в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та компанією «Hongkong Rutine Carbon Material Co. LTD» укладено зовнішньоекономічний контракт № 15-1930-12, за умовами якого продавець зобов'язався продати а покупець купити та оплатити товар найменування, номенклатура, кількість, ціна та строки поставки якого визначені в специфікаціях, на умовах поставки DAP - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського».
Згідно Специфікації № 1 від 24.12.2015 року до контракту від 24.12.2015 року № 15-1930-12 продавець зобов'язується поставити покупцю графітовані електроди UHP-450*1800 у комплекті ніпелів 241T4L в кількості 20 т за ціною 2600, 00 дол.США/т. та графітовані електроди UHP-500*2100 у комплекті ніпелів 269T4L в кількості 17 т за ціною 2710,00 дол.США/т.
Разом із ВМД позивачем надані митному органу наступні документи:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 24.12.2015 року № 15-1930- 12;
- специфікацію до зовнішньоекономічного договору від 24.12.2015 року № 1;
- рахунок-фактура від 22.01.2016 року № LHE 1602.
У митній декларації від 23.03.2016 року № 110010000/2016/020380 зазначено митну вартість (за основним методом) за ціною контракту використовуючи відомості специфікації № 1 від 24.12.2015 року - 2,71 дол. США/кг.
У зв'язку із тим, що системою управління ризиками було згенеровано обов'язкові форми митного контролю митницею додаткового було витребувано документи.
На повідомлення митниці про необхідність надання документів для підтвердження митної вартості позивачем були надані такі документи:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 24.12.2015 року № 15-1930- 12;
- специфікацію до зовнішньоекономічного договору від 24.12.2015 року № 1;
- Комерційну пропозицію від 24.11.2015 року №24/01;
- міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 21.03.2016 року № 231/1;
- Коносамент (Bill of Lading) від 30.01.2016 року № SHWS201601992;
- Рахунок виробника «Shanghai Lianhe Carbon Company LTD» від 22.01.2016 року № LHE 1602/1;
- рахунок контрактоутримувача «Hongkong Rutine Carbon Material Co. LTD» від 22.01.2016 року № LHE 1602;
- пакувальний лист від 22.01.2016 року № LHE 1602/PL;
- лист ПАТ «ДМКД» від 23.03.2016 року Довідка трансп. №062Д/436;
- сертифікат якості від 22.01.2016 року № LHE 1602/1QC;
Дніпропетровська митниця надала електронне повідомлення яким проінформувала декларанта про наявність таких розбіжностей у документах.
1. Контракт від 24.12.2015 року №- 15-1930-12, що заявлений декларантом ПАТ «Дніпровський меткомбінат» як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. В якості договору із третіми особами, що заявлений як пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «Дніпровський меткомбінат» надано агентську угоду між "SHANGHAI LIANHE CARBON COMPANY ltd" (Принципал) та «HONGKONG RUTINE CARBON MATERIAL CO.,LTD» (Агент). Зазначений контракт із третіми особами про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не містить кількісних показників, що стосуються підтвердження митної вартості товару, що оцінюється. Документи, що підтверджують врахування агентської винагороди у митній вартості, як складової митної вартості до митного оформлення не надано.
2. У підтвердження заявленої митної вартості декларантом надана комерційна пропозиція контрактоутримувача «HONGKONG RUTINE CARBON MATERIAL CO.,LTD» від 24.11.2015 №24/01. Зазначений документ не може бути використаний в якості підтвердження митної вартості оцінюваного товару, оскільки відповідно до ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості можуть бути використані каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Враховуючи, що за наданими документами вартість товару на різних умовах поставки визначена однаковою та з урахуванням положень Інкотермс, наявні підстави вважати, що до заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару включено не всі складові.
5. Відповідно до заяви ПАТ «Дніпровський меткомбінат», що викладена у листі від 23.03.2016 року Довідка трансп. №062Д/436, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому фактурна вартість товару заявлена як митна. Таким чином, з урахуванням умов постачання DAP ПАТ «Дніпровський меткомбінат» та відповідно до п. 10 ст.58 МКУ, вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, що заявлена декларантом як митна вартість.
Відповідно до п.2.6 та п.2.8 ст.53 документами, які підтверджують митну вартість є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Враховуючи зазначені розбіжності, а також те, що надані у підтвердження митної вартості документи не містять відомостей щодо складових митної вартості митний орган зобов'язав декларанта про надання у 10 - денний термін додаткових документів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару ; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; відповідно до ст.254 МКУ переклад витягу з електронної декларації країни експорту.
Позивача було повідомлено про те, що він має право звернутись до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Також, повідомлено про те, що він має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості митному органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.
Позивачем товар був випущений у вільний обіг за МД від 24.03.2016 року № 110010000/2016/020383 та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.
Під час дії гарантійних зобов'язань позивачем до митниці листом від 09.06.2016 р. № 062Д/833 надано висновок ТПП 05.04.2016 № ГО-1529.
За результатом розгляду зазначених документів відповідачем на адресу позивача направлено лист від 07.04.2016 року 754/10/04-50-25-02 відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 29.01.2016 року № №110010000/2016/600015/1.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 1статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Надаючи оцінку обґрунтованості сумніву митниці щодо достовірності заявленої митної вартості, суд зазначає, що при митному оформленні товару 24.03.2016 року у наданих декларантом документах на підтвердження складових митної вартості були наявні розбіжності, які зазначені у рішенні про коригування митної вартості, що правомірно зумовило витребування у позивача додаткових документів на підтвердження такої вартості.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №110010000/2016/600059/1 від 24.03.2016 було те, що надані позивачем документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, а саме:
- згідно із п.2.1 контракту від 24.12.2015 року №- 15-1930-12 та рахунком контрактоутримувача «HONGKONG RUTINE CARBON MATERIAL CO.,LTD» від
Враховуючи, що у наданих до митного оформлення документах вартість товару зазначена на різних умовах поставки, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що до заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару включено не всі складові.
З урахуванням виявлення розбіжностей щодо умов доставки товару та оскільки надані на підтвердження митної вартості документи не містили повних відомостей щодо складових митної вартості декларанта було зобов'язано надати, за наявності, додаткові документи.
Судом не беруться до уваги доводи позивача про підтвердження митної вартості висновком ТПП, враховуючи сукупність розбіжностей при поданні документів до митного оформлення.
Таким чином, митницею правомірно не застосовано перший метод визначення митної вартості. Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із методів зазначених в цій статті, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці про скасування рішення відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2016 року

Суддя О.В. Кононенко