Справа № 826/23713/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представників позивача Кульчицького О. А., Шаховцова О. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Смарттехсолюшенз» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Смарттехсолюшенз» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об'єкта, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Тарасівка, вул. Київська 1Б.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, провідним інспектором Києво-Святошинського районного відділу позивача лейтенантом служби цивільного захисту Кальченком М. С. в період з 11.09.2015 р. по 30.09.2015 р. проведено планову перевірку відповідача стосовно додержання (виконання) законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки.

За наслідками проведеної перевірки встановлено наступні порушення:

- в місцях проходження електрокабелів через перекриття будівлі не зашпаровано негорючим матеріалом з нормованою межею вогнестійкості (порушено п.п. 2 п. 2 Р. ІІІ наказу МВС України від 30.12.2014 р. № 1417, п. 4.30 ДБН В.1.1-7-2002);

- не визначено та не позначено на вхідних дверях до приміщень класи зон та категорію приміщень щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки (порушено п. п. 2.9 п. 2 Р. ІІІ наказу МВС України від 30.12.2014 р. № 1417);

- вікна, що відокремлюють приміщення складу від коридору адміністративної частини, встановлено не протипожежне 1-го типу (порушено п. п. 2.3 п. 2 Р. ІІІ наказу МВС України від 30.12.2014 р. № 1417, п. 2.12 ДБН В.1.1-7-2002);

- не всі пожежні щити, які знаходяться на території підприємства, укомплектовано в повній мірі (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2х2 м. - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.) (порушено п. п. 3.11 п. 3 Р. V наказу МВС України від 30.12.2014 р. № 1417);

- висота евакуаційного виходу сходової клітки з підвального приміщення не відповідає вимогам норм (порушено п. п. 2.23 п. 2 Р. ІІІ наказу МВС України від 30.12.2014 р. № 1417, п. 5.16, 5.17 ДБН В.1.1-7-2002);

- не забезпечено весь працюючий персонал на випадок військового часу засобами індивідуального захисту (порушено п.2 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не вивішено на видному місці показники знаходження засобів індивідуального захисту (порушено п. 2.7 НАОП 8.1.00-1.04-90);

- не влаштовано пункти видачі засобів індивідуального захисту (порушено ст. 15 Закону України № 1809, п. 4.3 ПТБ);

- не розроблено річні графіки накопичення засобів радіаційного та хімічного захисту (порушено п. п. 9, 10, 11 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не розроблено номенклатуру забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту (порушено п. п. 9, 10, 11 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не проведено ідентифікацію щодо визначення потенційної небезпеки об'єкту (порушено п. 2 Методики ідентифікації ПНО (наказ МНС № 98)).

Встановлені порушення зафіксовано в акті перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 30.09.2015 р. № 287 (а. с. 28 - 34).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на ту обставину, що станом на дату винесення судового рішення у даній справі позивач констатував факт усунення вищевказаних порушень відповідачем.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що виявлені порушення були усунуті не у повній мірі та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Кодексом цивільного захисту України регулюються відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту. Також цей Кодекс визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно із ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, що районним відділом позивача проведено повторну перевірку відповідача, про що складено акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 18.12.2015 р. № 378 (а. с. 84 - 96).

У вказаному акті перевірки зафіксовано наступні порушення:

- не забезпечено весь працюючий персонал на випадок військового часу засобами індивідуального захисту (порушено п.2 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не вивішено на видному місці показники знаходження засобів індивідуального захисту (порушено п. 2.7 НАОП 8.1.00-1.04-90);

- не влаштовано пункти видачі засобів індивідуального захисту (порушено ст. 15 Закону України № 1809, п. 4.3 ПТБ);

- не розроблено річні графіки накопичення засобів радіаційного та хімічного захисту (порушено п. п. 9, 10, 11 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не розроблено номенклатуру забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту (порушено п. п. 9, 10, 11 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не проведено ідентифікацію щодо визначення потенційної небезпеки об'єкту (порушено п. 2 Методики ідентифікації ПНО (наказ МНС № 98)).

28.12.2015 р. відповідач повторно звернувся до позивача про проведення перевірки (а. с. 82).

На підставі цього звернення в період з 13.01.2016 р. по 23.01.2016 р. районним відділом позивача проведено повторну перевірку відповідача щодо усунення порушень, встановлених актом від 30.09.2015 р. № 287.

Акт перевірки в матеріалах справи відсутній.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що відповідачем не було усунуто ряд порушень:

- не вивішено на видному місці показники знаходження засобів індивідуального захисту (порушено п. 2.7 НАОП 8.1.00-1.04-90);

- не влаштовано пункт видачі засобів індивідуального захисту (порушено ст. 15 Закону України № 1809, п. 4.3 ПТБ);

- не розроблено річні графіки накопичення засобів радіаційного та хімічного захисту (порушено п. п. 9, 10, 11 постанови КМ України від 19.08.2002 р. № 1200, п. 4.3 ПТБ);

- не проведено ідентифікацію щодо визначення потенційної небезпеки об'єкту (порушено п. 2 Методики ідентифікації ПНО (наказ МНС № 98)).

Крім того, позивачем в ході останньої перевірки було виявлено два порушення, що не були предметом перевірки, порушення, виявлені під час якої, становлять предмет спору:

- не забезпечено працівників засобами органів дихання (порушено п. п. 2 п. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, постанову КМ України від 19.08.2002 р. № 1200);

- не розроблено номенклатуру і обсяги матеріального резерву (порушення ст. ст. 4, 6 постанови КМ України від 29.03.2001 р. № 308, п. 3.1.1, п. 4.2 ПТБ).

На доказ існування цих порушень позивач долучив до апеляційної скарги акт перевірки від 18.12.2015 р. № 378, що прийнятий раніше ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

В той же час, представником позивача 30.05.2016 р. до суду першої інстанції надано письмове пояснення щодо того, що головний державний інспектор Києво-Святошинського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майор служби цивільного захисту Кириченко Ю. О. рапортом доповів, що під час проведення перевірки відповідача було встановлено, що всі порушення в акті перевірки № 287 від 30.09.2015 р. було усунуто (а. с. 62).

Відтак, доводи апеляційної скарги суперечать письмовим поясненням позивача.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 12.01.2017 р. представник позивача зазначив, що акт за результатами проведення повторної перевірки в період з 13.01.2016 р. по 23.01.2016 р. не складався.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 12 Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.11.2015 р. № 1337 (далі - Порядок), за результатами проведеної перевірки суб'єкта господарювання посадовою особою ДСНС України або її територіального органу у разі виявлення порушень вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки складається акт перевірки.

Згідно п. 17 Порядку у разі відсутності порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки посадова особа ДСНС України або її територіального органу, яка здійснювала перевірку, доповідає відповідним рапортом керівнику ДСНС України або її територіального органу чи заступнику керівника, до повноважень якого відповідно до розподілу обов'язків віднесено питання державного нагляду (контролю).

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем існування з боку відповідача порушень станом на день вирішення питання про застосування заходів реагування, що може бути підтверджено виключно актом перевірки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Смарттехсолюшенз» про застосування заходів реагування залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст ухвали виготовлено 12.01.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.