Справа № 804/9094/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 рокусправа № 804/9094/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року

у адміністративній справі № 804/9094/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, та Головного управління Казначейства в Автономній Республіці Крим про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо не здійснення повернення ОСОБА_1 коштів, внесених нею у якості застави згідно платіжного доручення №2899.650.2 від 26.09.2013 року на суму 40000.00 грн., та зобов'язано Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_1 кошти, внесені нею у якості застави, згідно платіжного доручення №2899.650.2 від 26.09.2013 р. на суму 40000.00грн. шляхом перерахування цих кошті на рахунок у ПАТ КБ «Приват Банк», код ЗКПО 14360570, МФО 305299, рахунок одержувача 9100, призначення платежу: ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, для поповнення картки № НОМЕР_2, а також стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв'язку із сплатою судового збору в сумі 73,08 грн.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Державною казначейською службою України з підстав порушення норм матеріального права, та не відповідності фактичним обставинам висновків суду, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на не врахуванням судом того факту, що позивачкою застава в сумі 40000 грн. була внесена 26.09.2013 року на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, ці грошові кошти були зараховані на депозитний рахунок розпорядника коштів державного бюджету Територіального управління державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, та обліковуються на балансовому рахунку 3731 «Депозитні рахунки розпорядників коштів державного бюджету», по якому згідно звітів про виконання бюджету ГУДКСУ АР Крим відображено залишки коштів у загальній сумі 49,19 млн.грн., які включають в себе кошти по всім депозитним рахункам органів державної виконавчої служби, судів, тощо, та які не ідентифіковані, і стосовно яких розпорядниками не вживалися заходи на відновлення зарахованих на їх рахунки коштів. Вказує, що з боку Державної казначейської служби України не допускалося жодних дій, якими б були порушені права і свободи позивачки, прийняте у цій справі судове рішення Державною казначейською службою України не може бути виконане, і у суду не було будь-яких правових підстав та законних можливостей для зобов'язання Державної казначейської служби України вчиняти дії у невизначений законодавством України спосіб.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу без їх участі та без застосування технічних засобів фіксування судового процесу .

Перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та в суді апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_1 26.09.2013 року на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим була внесена застава у розмірі 40000,00 грн., у зв'язку із обранням ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, що підтверджується квитанцією від 26.09.2011р. № 2899.650.2, а також постановою старшого інспектора СВ Сімферопольського ГУ ГУМ ВС України в АРК Крим про звільнення ОСОБА_1 з ІТУ Сімферопольського ГУ ГУМВС України в АРК Крим під заставу від 27.09.2013 р. (а.с.8,11).

28 лютого 2014 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/197/14-к ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.304 КК України, та на підставі ст.75 КІС України звільнено від призначеного покараним з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Зазначеним вироком також вирішено повернути заставодавцу (позивачу) заставу, внесену згідно платіжного доручення №2899.650.2 від 26.09.2013р. на депозитний рахунок №0604 Територіального управління державної судової адміністрації в АР Крим 27.09.2013р. у сумі 40000.00 грн. (а.с.9-10). Зазначений вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області набрав законної сили 31.03.2014р.

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Державної казначейської служби України з заявою про повернення депозитних коштів в розмірі 40000.00 грн. (а.с.12,13), до якої додала копії вироку суду, паспорту та ідентифікаційного коду, платіжного документа, що підтверджують факт внесення коштів як застави, а також ухвали про обрання запобіжного заходу про обрання особистого зобов'язаним, постанови про звільнення під заставу і виписку з банку щодо реквізитів для повернення коштів (а.с.38), на що відповідач листом від 05.06.2014 р. за вих.№5-13/4949-13731 (а.с.29) надав відповідь про те, що для повернення застави відповідно до вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2014 року, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в АР Крим повинно подати до Головного Управління Державної казначейської служби України в АР Крим відповідне платіжне доручення, у зв'язку з чим ОСОБА_1 з урахуванням ситуації, що склалася з окупацією території АР Крим, запропоновано звернутися до Державної судової адміністрації України, як вищестоящего органу свого територіального свого територіального управління, і одночасно повернуто додані нею до заяви документи, але при цьому доказів направлення зазначеного листа позивачці, відповідачем не надано.

Задовольняючи вимоги позивачки у цій справі, суд першої інстанції керуючись положеннями затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15 (зі змінами та доповненнями) Порядку внесення коштів па спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, дійшов висновку, що позивачкою була надано усі передбачені вказаним Порядком документи, і її звернення 29.04.2014р. відбулося до належного органу - Державної казначейської служби України, оскільки на теперішній час орган Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який позивачкою було внесено заставу, а саме - Головне управління Казначейства в Автономній Республіці Крим, знаходиться на окупованій території, а Кабінетом Міністрів України не визначено місце розташування Головного управління Казначейства в Автономній Республіці Крим поза межами тимчасово окупованої території, що в свою чергу унеможливлює виконання зазначеним органом казначейства повноважень щодо повернення коштів, внесених на рахунок ТУ ДСА в Автономній Республіці Крим в якості застави.

Означений в попередньому абзаці факт підтверджено листом Державної казначейської служби України від 22.12.2015 р. за вих.№5-12/4262-32381, та приписами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015р. Положенням «Про державну казначейську службу України» за якими Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, та на який покладено завдання: забезпечення казначейського обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, здійснення розрахунково-касового обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, здійснення розподілу бюджетних коштів між державним бюджетом, бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, мм Києва та Севастополя, між місцевими бюджетами, а також між загальними і спеціальними фондами бюджету відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, і їх перерахування відповідно до законодавства, здійснення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснення безспірного списання коштів державного та місцевого бюджетів, з боржників на підставі рішення суду, а також контроль територіальних органів Казначейства.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі щодо обов'язку повернення позивачці коштів, внесених нею у якості застави саме Державною казначейською службою України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів та який наділений відповідними на це повноваженнями.

Згідно ст. 8 вищезазначеного Порядку, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунку - готівкою через банки або підприємства поштового зв'язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу відповідну заяву із обов'язковим зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а в разі відсутності банківського рахунку - відомості про банк чи підприємство поштового зв'язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом 5 робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

Отже, з огляду на приписи зазначеної норми, відповідач, протягом вказаного терміну, тобто 5 робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства, повинен був повернути грошові кошти позивачу.

На час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, повернення коштів позивачці в зазначений строк не відбулось, письмової відмови позивачка не отримала.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі про відсутність у нього законодавчо встановленого обов'язку на вчинення дій по поверненню ОСОБА_1 коштів, внесених нею у якості застави згідно платіжного доручення №2899.650.2 від 26.09.2013 року на суму 40000.00 грн., оскільки Державна казначейська служба України та її територіальні органи є окремими юридичними особами, а розпорядниками бюджетних коштів не вживалися заходи щодо відновлення коштів, зарахованих на відкриті в територіальних органах Казначейства розташованих в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі депозитні (небюджетні) рахунки, судова колегія відзначає, що невиконання Кабінетом Міністрів України обов'язку по визначенню місця розташування Головного Управління Казначейства в Автономній Республіці Крим поза межами тимчасово окупованій території, не звільняє Головне управління Казначейства України від повноважень, покладених на нього як на центральний орган системи Державного казначейства Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

Наведена у цій справі правова позиція суду першої інстанції цілком відповідає європейським стандартам у сфері правового регулювання відносин власності. Зокрема, згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 (зі змінами, внесеними Протоколом № 11 від 11.04.1994), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно, відсутність чіткого врегулювання діяльності відповідача по цій справі, як органу державної влади, не може бути підставою для позбавлення позивачки в отриманні належних їй коштів, внесених в якості застави, та підлягаючих поверненню згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15 (зі змінами та доповненнями) Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, пунктом 8 якого чітко встановлено, що для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає відповідні документи саме до органу Казначейства, а не до органу Державної судової адміністрації України.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011 Казначейство України відповідно до покладених завдань, зокрема здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів.

Пункт 7 зазначеного Положення визначає, що Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

За визначенням пункту 1.2 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов'язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 квітня 2014 року №372, депозитні рахунки - це рахунки, які відкриваються в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) та/або установах банків для обліку депозитних сум, які з настанням відповідних умов підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням.

Організаційні взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, бюджетними установами, відокремленими структурними підрозділами бюджетних установ, підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - підприємцями у процесі казначейського обслуговування не бюджетних рахунків клієнтів, які відкриваються органами Казначейства у випадках, передбачених законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, крім рахунків фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування України та депозитних рахунків митних органів регламентує Порядок казначейського обслуговування небюджетних рахунків клієнтів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21 липня 2014 року №770, відповідно до п.3 якого не бюджетні рахунки клієнтів відкриваються органами Казначейства відповідно до законодавства за розділом балансових рахунків 37 "Рахунки інших клієнтів та банків".

За правилами пунктів 5, 6 Порядку органи Казначейства зобов'язані зараховувати на небюджетні рахунки клієнтів кошти, що надійшли за електронними розрахунковими документами протягом операційного дня, у день їх отримання.

Для перерахування коштів з не бюджетних рахунків клієнти подають органам Казначейства платіжні доручення у електронній та паперовій формах у кількості примірників, необхідній для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Форма, обов'язкові реквізити, строк дії платіжних доручень та вимоги щодо їх заповнення визначаються Національним банком України. У платіжному дорученні повинні бути заповнені всі реквізити, передбачені його формою. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів та повинен містити повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Відповідно до розділу 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26 лютого 2002 року №122, єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Положення про єдиний казначейський рахунок ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Учасниками СЕП є Державне казначейство України та Головні управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головні управління Державного казначейства України).

Для відображення операцій, проведених через СЕП протягом банківського дня, у центрі оброблення СЕП Державному казначейству України та Головним управлінням Державного казначейства України відкрито технічні рахунки.

З метою відображення у режимі реального часу інформації про стан ЄКР, відкритого в НБУ, на балансі Державного казначейства України відкритий відповідний єдиний казначейський рахунок за відповідним балансовим рахунком Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28 листопада 2000 року №119 (далі - ЄКР, відкритий на балансі Державного казначейства України).

На ЄКР, відкритому на балансі Державного казначейства України, відображаються операції про рух коштів на рахунках, що відкриті в Державному казначействі України та Головних управліннях Державного казначейства України (далі - органи Державного казначейства України).

ЄКР, відкритий на балансі Державного казначейства України, об'єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України (далі - субрахунки ЄКР).

У Державному казначействі України відкриваються та ведуться програмними засобами рахунки в розрізі Головних управлінь Державного казначейства України, які відображають рух коштів на субрахунках ЄКР та несуть аналогічний інформаційний зміст.

Виходячи з викладеного, це кошти зараховані на депозитний рахунок, відкритий відповідним державним органом, яким в даному випадку є Територіальне управління державної судової адміністрації України в Автономній Республіці Крим, в органі Державної казначейської служби України, консолідуються на ЄКР, який відкритий на балансі Державного казначейства України; та з якого у випадках, визначених затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15 Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, кошти мають бути перераховані на рахунки заявника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які визнає обґрунтованими, та такими, що не спростовуються доводами апеляційної скарги відповідача

З підстав вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, судова колегія -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, що визначені ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов