Справа № 805/3438/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 р. Справа №805/3438/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14:45

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О. при секретарі судового засідання Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

за участю:

позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника позивача Бережний Г.М. за довіреністю,

представника відповідачів 1, 2 Никипорець М.Ф. за довіреністю.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі за текстом ГУ НП в Донецькій області), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі за текстом ГУ МВС в Донецькій області), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України, та тілесними ушкодженнями, пов`язаними із затриманням його 1 вересня 2014 року сепаратистами та російсько-бандитським незаконним військовим терористичним формуванням «ДНР», та його катуванням їх представниками, що у своїй сукупності привело до втрати позивачем працездатності;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області надати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України, та тілесними ушкодженнями, пов`язаними із затриманням його 1 вересня 2014 року сепаратистами та російсько-бандитським незаконним військовим терористичним формуванням «ДНР», та його катуванням їх представниками, що у своїй сукупності привело до втрати позивачем працездатності.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що з 10 червня 1985 року по 22 січня 2015 року проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України та на теперішній час є пенсіонером МВС України. 07 жовтня 1987 року при виконанні обов`язків з охорони громадського порядку отримана травма, яка за встановленим діагнозом, наявними відповідними медичними документами та постановою ВЛК ДУ «ТМО МВС України в Донецькій області» від 18 липня 2016 року визнана пов`язаною з виконанням службових обов`язків, і захворювання гіпертонічна хвороба та атеросклеротичний кардіосклероз, визнані пов`язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Також, позивач зазначив, що при проходженні огляду медико-соціальною експертною комісією у м. Слов`янську, комісія роз`яснила про необхідність отримання направлення для проходження МСЕК з боку установи, органу чи підприємства, у якому позивач проходив службу, оскільки отримані пошкодження здоров`я визнані пов`язаними з проходженням служби. Крім того, позивач у судовому засіданні наголошував, що неодноразово звертався в письмовому вигляді до керівництва ГУ НП та ГУ МВС в Донецькій області із проханням видати направлення на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності, на що отримав відмову. Вважає дії відповідачів щодо відмови у наданні направлення для проходження МСЕК протиправними, такими, що не відповідають чинному законодавству України, тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та зобов`язати відповідачів надати направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України та тілесними ушкодженнями, пов`язаними із затриманням його 1 вересня 2014 року сепаратистами та російсько-бандитським незаконним військовим терористичним формуванням «ДНР», та його катуванням їх представниками, що у своїй сукупності привело до втрати позивачем працездатності. Також позивач зазначив, що за даним фактом відкриті кримінальні провадження.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні викладеним у адміністративному позові, та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідачів Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Головного управління МВС України в Донецькій області заперечувала проти позовних вимог з тих підстав, що Постановою від 19 вересня 2016 року №40 військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» Постанову ВЛК від 18 липня 2016 року №35 про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 року народження, скасовано, оскільки за результатами службової перевірки Управлінням внутрішньої безпеки в Донецькій області ДВБ Національної поліції України встановлено, що вказана Постанова ВЛК від 18 липня 2016 року №35 винесена з порушенням Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затверджених наказом МВС України від 06 лютого 2001 року №85 (далі по тексту Порядок №85 та Положення №85 відповідно), процедури встановлення причинного зв`язку та на підставі документів, які не можуть достовірно свідчити про обставини, за яких отримано травму та захворювання. Тому зазначив, що у зв`язку з цим, видати направлення на МСЕК ОСОБА_1 не є можливим.

Крім вищевикладеного, представник ГУ МВС України в Донецькій області у додаткових поясненнях зазначила, що 02 грудня 2014 року керівництвом УДАІ ГУМВС України в області було проведено службове розслідування за результатами якого ОСОБА_1 22 січня 2015 року наказом №21 о/с «По особовому складу» було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» («за порушення дисципліни») Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, матеріали та висновок службового розслідування, проведеного відносно позивача у зв`язку з непотрібністю було знищено шляхом спалювання на підставі Наказу МВС України від 26.10.2015 №1290 «Про затвердження Порядку передачі-приймання справ у разі припинення діяльності територіального органу МВС України чи зміни його керівника». Документально підтвердити або спростувати факт пропозиції ОСОБА_1 звернутися до органів МСЕК не надалося можливим через звільнення працівників ДАІ, які б могли знати таку інформацію, з органів внутрішніх справ і не призначення їх на посади Національної поліції.

На підставі викладеного, представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Донецьк, зареєстрований у місті Горлівка, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 (т.1, а.с.63). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17 листопада 2015 року №, позивач зареєстрований у селищі Новолуганське Бахмутського району Донецької області (т.1, а.с.64).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 07 жовтня 1987 року. Згідно витягу з наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 22 січня 2015 року №21 о/с «По особовому складу», пунктом 2 визначено: відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити з органів внутрішніх справ: у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_1 (С-535221) начальника відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Горлівка (м. Горлівка) управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Донецькій області з 22 січня 2015 року, підстава: наказ Головного управління МВС України в області від 23 грудня 2014 року №2163. (т.2 а.с.19)

Відповідно до наданого суду пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 25 травня 2016 року вбачається, що позивач є пенсіонером МВС України, отримує пенсію призначену за вислугу років (т.2, а.с. 88).

Позивачем заперечується факт звільнення, проте це не є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав неправомірної відмови у наданні направлення на проходження ОСОБА_1 медичного огляду для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України.

При вирішенні справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, 11 травня 2016 року позивач звернувся до начальника управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Донецькій області Шевченка О.Ю. із заявою щодо надання направлення для проходження військово-лікарської комісії та встановлення причинно-наслідкового зв`язку отриманої травми в жовтні 1987 року в період виконання службових обов`язків по охороні громадського порядку. (т.1 а.с.19)

У відповідь на зазначену заяву, Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції листом від 17 червня 2016 року №1575/12/02-2016 повідомило ОСОБА_1 про те, що звільнення особи є юридичним актом припинення службових відносин, який вважається закінченим з моменту видання уповноваженим органом наказу про звільнення та доведення його в установленому порядку до особи щодо якої видано наказ. Позивач звільнений 22 січня 2015 року наказом №21 о/с ГУ МВС України в Донецькій області та ознайомлений з ним. Наказом від 22 грудня 2015 року №11 о/с лк внесені зміни до попереднього наказу та оголошена вислуга років, що дає позивачу право на оформлення пенсії по лінії МВС, а тому, видати направлення для проходження військово-лікарської комісії немає законних підстав. (т.2 а.с.27)

Матеріалами справи також встановлено, що позивач 19 серпня 2016 року направляв на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області письмовий запит з вимогою видати направлення на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності. Відповідно наданого запиту позивач зазначив, що Постановою ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 18 липня 2016 року травма, що отримана позивачем 07 жовтня 1987 року, визнана пов`язаною з виконанням службових обов`язків, і захворювання гіпертонічна хвороба та атеросклеротичний кардіосклероз, визнані пов`язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Також зазначив, що загальний медично-лікувальний заклад КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня», направив позивача для проходження МСЕК з метою встановлення ступеню втрати працездатності, але при проходженні огляду у МСЕК, що розташована у АДРЕСА_1 , комісія роз`яснила позивачу про необхідність отримання направлення для проходження МСЕК з боку установи, органу чи підприємства, у якому позивач ОСОБА_1 проходив службу, оскільки отримані пошкодження здоров`я визнані пов`язаними з проходженням служби. Тому, просив видати направлення на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності. З метою підтвердження зазначеного, позивачем також були направлені наступні документи: копія постанови ВЛК від 18 липня 2016 року №35; копії Актів форми Н-5 та Н-1; копія направлення на МСЕК від Бахмутської ЦРЛ; копія виписки з амбулаторної карти; копія протоколу засідання ВЛК. (т.1 а.с.21, 11-18, т.2 а.с. 28)

Листом від 19 вересня 2016 року №Р-521/02/12-2016, у відповідь на заяву від 19 серпня 2016 року, Головне управління МВС України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що на підставі протоколу засідання ВЛК від 19 вересня 2016 року №40 скасовано Постанову військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 18 липня 2016 року №35 про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 року народження, видати направлення на МСЕК не є можливим. (т.2 а.с.30)

У вересні 2016 року позивачем направлено заяву до Управління внутрішньої безпеки у Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якій зазначив, що неодноразово звертався із заявами до Головного управління національної поліції в Донецькій області про направлення ОСОБА_1 на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності, проте до теперішнього часу направлення не надано. У зв`язку з чим, просив провести перевірку дій службових осіб Головного управління національної поліції в Донецькій області стосовно ігнорування направлених позивачем запитів та не видання ОСОБА_1 направлення на МСЕК. (т.1 а.с. 79-80)

З матеріалів справи вбачається, що УВБ в області проведено службове розслідування з підстав, викладених ОСОБА_1 у заяві, та на підставі наданих до суду документів, судом встановлено наступне.

05 липня 2016 року позивачем на ім`я Голови Військово-лікарської комісії ДУ «Територіально-медичного об`єднання МВС України у Донецькій області» направлялась заява щодо проведення військово-лікарської експертизи для встановлення причинного зв`язку наявних травм і захворювань із проходженням служби в органах внутрішніх справ (вх. №536 від 15 липня 2016 року) з відповідними медичними документами та засвідченими Членом ліквідаційної комісії УДАІ ГУМВС України в Донецькій області Яцюком Р.В. копіями Акту №13 про нещасний випадок, затвердженого 06 травня 2005 року форми Н-1 та Акту розслідування нещасного випадку, що стався 07 жовтня 1987 року Форми №Н-5, затвердженого 06 травня 2005 року. (т.2 а.с.39)

Разом із адміністративним позовом до суду надано Акт розслідування нещасного випадку, що стався 07 жовтня 1987 року о 21 год. 30 хв. Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області від 06 травня 2005 року, за висновком комісії якого визначено, що нещасний випадок з працівником УВС м. Горлівки ст.сержантом міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю. Також зазначено нещасний випадок взяти на облік в Горлівському МУ УМВС України в Донецькій області та на співробітника ОСОБА_1 скласти акт за формою Н-1. (т.1 а.с. 11)

Актом №13 про нещасний випадок старшого сержанта міліції ОСОБА_1 , затвердженого начальником Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області полковником міліції ОСОБА_2 06 травня 2005 року визначено, що нещасний випадок з працівником УВС м. Горлівки ст.сержантом міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю. (т.1 а.с.12)

12 квітня 2016 року Бахмутською ЦРЛ видане направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) ОСОБА_1 з метою встановлення ступеню втрати працездатності за травмою, отриманою 07 жовтня 1987 року. (т.1 а.с.14-15)

Протоколом № 35 засідання голови та членів ВЛК ДУ ТМО МВСУ в Донецькій області по встановленню причинного зв`язку травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 року народження встановлено, що розглянувши документи, які надані ОСОБА_1 до заяви про встановлення причинного зв`язку травми та захворювань з проходженням служби, а саме: витяг з наказу про звільнення ОСОБА_1 №21о/с від 22 січня 2015 року; акт форми Н-1 №13 від 06 травня 2005 року; акт форми Н-5 від 06 травня 2005 року; висновок травматолога НДУТО м. Донецьк від 13 березня 2014 року; МРТ колінного суглоба від 29 січня 2014 року; витяги з історій хвороби (Посттравматичний ДОА колінного суглоба); витяги з історій хвороби (Гіпертонічна хвороба, ІХС), встановили, що 07 жовтня 1987 року міліціонер 1 роти ОБ ППСМ УВС м. Горлівки старший сержант міліції ОСОБА_1 при переслідуванні та затримці порушника правопорядку отримав травму лівого колінного суглоба, розтягнення зв`язок з гемартрозом, у зв`язку з чим постановили: травма гр. ОСОБА_1 , 1961 р.н. (07.10.1987 р.): «Наслідки травми: застарілий розрив передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу, застарілий розрив медіального меніску. Післятравматичний гонартроз ІІІ (третього) ступеню, виражений больовий синдром, помірно виражена згинально-розгинальна контрактура лівого колінного суглобу з порушенням функції опори та ходьби лівої нижньої кінцівки». Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Гіпертонічна хвороба ІІ (другої) ст., ризик помірний. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. СН І. Захворювання, Так, пов`язані з проходженням служби в ОВС.

Постановою №35 від 18 липня 2016 року Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» по встановленню причинного зв`язку травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 року народження визначено, що травма ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) гр. ОСОБА_1 1961 р.н.: «Наслідки травми: застарілий розрив передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу, застарілий розрив медіального меніску. Післятравматичний гонартроз ІІІ (третього) ступеню, виражений больовий синдром, помірно виражена згинально-розгинальна контрактура лівого колінного суглобу з порушенням функції опори та ходьби лівої нижньої кінцівки». Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Гіпертонічна хвороба ІІ (другої) ст., ризик помірний. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. СН І. Захворювання, Так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Підстава: протокол засідання ВЛК №35 від 18 липня 2016 року. (т.1 а.с.18)

Відповідно до протоколу №40 від 19 вересня 2016 року Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» визначено, що слухали: - лист начальника УВБ в Донецькій області Дроздова Є.В. до начальника ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» Сіверської М.Г. про результати службової перевірки правильності оформлення постанови ВЛК №35 від 18 липня 2016 року про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 ; - доповідну голови ліквідаційної комісії УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області Алешкевича Р.П. до начальника УВБ в Донецькій області Дроздова Є.В. щодо порушень при засвідченні копій актів про нещасний випадок форм Н-1, Н-5 ОСОБА_1 від 06 травня 2005 року. Встановили: Протоколом № 35 від 18.07.16р. була винесена постанова про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 з проходженням служби в ОВС та з виконанням службових обов`язків. Службовою перевіркою УВБ в Донецькій області встановлено наступне: - копії актів про нещасний випадок та розслідування нещасного випадку ф. Н-1 та Н-5 засвідчені з порушенням встановленої процедури та порядку, а тому вважаються недійсними і не набули юридичної сили; медичні документи надані з тимчасово окупованої території, тому можуть викликати сумнів через неможливість їх перевірки. Враховуючи вищевикладене, постановили: Постанову ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» №35 від 18 липня 2016 року про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 р.н. скасувати. (т.1 а.с.55)

Згідно Постанови №40 від 19 вересня 2016 року Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області», Постанову ВЛК №35 від 18.07.16 р. про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 року народження визначено: Травма ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) гр. ОСОБА_1 1961 р.н.: «Наслідки травми: застарілий розрив передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу, застарілий розрив медіального меніску. Післятравматичний гонартроз ІІІ (третього) ступеню, виражений больовий синдром, помірно виражена згинально-розгинальна контрактура лівого колінного суглобу з порушенням функції опори та ходьби лівої нижньої кінцівки». Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Гіпертонічна хвороба ІІ (другої) ст., ризик помірний. ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз. СН І. Захворювання, Так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Скасувати. Підстава: протокол засідання ВЛК №40 від 19 вересня 2016 року. (т.1 а.с.54)

Предметом дослідження військово-лікарської комісії за протоколом №40 від 19 вересня 2016 року був лист від 16 вересня 2016 року №__/42/01-2016 начальника УВБ в Донецькій області ДВБ національної поліції України Дроздова Є.В. до начальника ДУ «Територіально-медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» Сіверської М.Г., яким визначено, що проведеними заходами встановлено протиправність винесеної постанови ВЛК №35 від 18 липня 2016 року про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , оскільки винесена з порушенням «Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України», «Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України», затверджених наказом МВС України від 06 лютого 2001 року №85 (далі по тексту Порядок №85 та Положення №85 відповідно), процедури встановлення причинного зв`язку та на підставі документів, які не можуть достовірно свідчити про обставини, за яких отримано травму та захворювання. Також зазначено, що для встановлення причинного зв`язку ОСОБА_1 надано документи медичних закладів м. Горлівка Донецької області, тобто з території, тимчасово непідконтрольній Україні, за період 1987-2014 роки, що об`єктивно можуть викликати сумнів в їх дійсності через неможливість перевірки. Крім того зазначено, що в порушення «Інструкції з діловодства в системі Національної поліції України», затвердженої наказом Національної поліції України №414 від 20 травня 2016 року, копії засвідчені не тим органом, яким були створені за відсутності оригіналів, що виключає можливість однозначного стверджування про їх відповідність оригіналу; не уповноваженою особою без дозволу керівника. Тобто, надані ОСОБА_1 копії актів не набули юридичної сили та фактично є нікчемними, оскільки засвідчені в порушення Інструкції.

Також зазначено, що в порушення п.1.114 Порядку №85, Постанова ВЛК, що не підлягає затвердженню, передається до підрозділу по роботі з особовим складом не пізніше 3 днів після медичного огляду, проте Постанова по встановленню причинного зв`язку травми та захворювань ОСОБА_1 від 18 липня 2016 року взагалі не надсилалась до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області. Крім того, як зазначено в даному листі, згадана Постанова №35 від 18 липня 2016 року, в порушення п. 2.5 Положення №85 винесена з порушенням принципу колегіальності, одноособово головою комісії. У зв`язку з викладеним, рекомендували скасувати зазначену постанову №35 та переглянути її з дотриманням процедури. (т.2 а.с.37)

З урахуванням викладених обставин, на підставі проведеної перевірки УВБ в Донецькій області ДВБ Національної поліції України та зроблених висновків, була скасована Постанова ВЛК №35 від 18 липня 2016 року по встановленню причинного зв`язку травми та захворювань ОСОБА_1 . Постановою ВЛК №40 від 19 вересня 2016 року, та Листом від 19 вересня 2016 року №Р-521/02/12-2016 позивача повідомлено про не можливість з цих підстав видати направлення на МСЕК.

Позивач вважає таку відмову неправомірною і такою, що не відповідає вимогам законодавства України, вважає, що направлення йому повинно бути надано, оскільки він проходив службу в органах внутрішніх справ, та перед звільненням мав був його отримати. Крім того зазначив, що надані до ВЛК документи, які визнали недійсними і такими, що не набули юридичної сили, є у нього в оригіналах та надані до суду, проте їх не потребували у нього під час проведення засідання ВЛК 19 вересня 2016 року та не викликали на нього, що слугувало винесенню Постанови ВЛК №40 від 19 вересня 2016 року, якою було скасовано Постанову ВЛК №35 від 18 липня 2016 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд, дослідивши надані до суду докази, виходить з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію» держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ (далі за текстом Основи, Закон №2801) передбачено, що основи законодавства України про охорону здоров`я визначають правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні, регулюють суспільні відносини у цій сфері з метою забезпечення гармонійного розвитку фізичних і духовних сил, високої працездатності і довголітнього активного життя громадян, усунення факторів, що шкідливо впливають на їх здоров`я, попередження і зниження захворюваності, інвалідності та смертності, поліпшення спадковості.

Згідно з ч. 2 ст. 69 Основ законодавства про охорону здоров`я, експертиза тривалої або стійкої втрати працездатності здійснюється медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії, МСЕК), які встановлюють ступінь та причину інвалідності, визначають для інвалідів роботи і професії, доступні їм за станом здоров`я, перевіряють правильність використання праці інвалідів згідно з висновком експертної комісії та сприяють відновленню працездатності інвалідів. При цьому, висновки органів медико-соціальної експертизи про умови і характер праці інвалідів є обов`язковими для власників та адміністрації підприємств, установ і організацій.

Статтею 70 Основ визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. п. 3, 6 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації інваліда, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Відповідно до п. 1 Положення № 1317 це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Відповідно до пп. 1 п. 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, крім іншого, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Згідно з п. 17 цього ж Положення медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Як вбачається з п. 19 Положення Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Відповідно до пункту 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року №85 затверджено Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України та Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі по тексту Порядок №85 та Положення №85 відповідно).

Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (Положенням №85), зокрема пунктом 1.1 визначено, що це Положення визначає організацію діяльності військово-лікарської комісії в системі Міністерства внутрішніх справ у мирний та воєнний час в органах внутрішніх справ і Національній гвардії України.

Пунктом 1.2 Положення передбачено, що військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України (далі - кандидати до вступу на навчання), курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Пунктом 1.3 встановлено, що основним завданням військово-лікарської комісії є проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби; визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців.

Пунктом 1.1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України (Порядок №85) визначено, що медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення) з метою визначення, зокрема, причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ із захистом Батьківщини, проходженням служби, виконанням службових обов`язків, а у військовослужбовців - із захистом Батьківщини, проходженням військової служби, виконанням обов`язків військової служби (1.1.5); характеру і давності наявних наслідків тілесних ушкоджень у колишніх осіб рядового й начальницького складу і військовослужбовців - учасників Великої Вітчизняної війни та інших бойових дій із захисту країни для вирішення питання про причинний зв`язок поранень, травм, каліцтв, отриманих при захисті країни або під час виконання обов`язків військової служби, із залученням судово-медичного експерта.

Пунктом 1.4 Порядку визначено, що направлення на медичний огляд за формою (додаток 7) здійснюють відповідні підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ, командири і начальники штабів частин Національної гвардії України.

У направленні на медичний огляд повинні бути чітко вказані мета і питання, які підлягають розгляду на ВЛК, а саме: огляд кандидата на службу, огляд при переміщенні по службі, при призначенні на посаду осіб, які закінчили навчальні заклади МВС, при висуненні на керівну посаду - передбачувану посаду, графа Розкладу хвороб, згідно з якою слід здійснювати медичний огляд; на осіб, що звільняються від служби, - вислуга років і причина звільнення, час служби у Збройних Силах, СБУ, Національній гвардії України інших військових формуваннях, утворених відповідно до законодавства колишнього СРСР та України (далі - Збройні Сили), в органах внутрішніх справ, у тому числі в діючій армії; на осіб, які приймаються на службу після звільнення з лав Збройних Сил, а також колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС - коли і з якої причини звільнений у запас, дані про проходження ВЛК у минулому; на осіб, які вступають до навчальних закладів МВС, - назва закладу освіти і факультету.

Згідно пункту 1.37 направлення осіб рядового й начальницького складу на медичний огляд до ВЛК здійснюється згідно з пунктом 1.11 цього Порядку.

Відповідно до пункту 1.38, на осіб з психічними розладами, органічними хворобами центральної нервової системи і наслідками різних травм, одержаних у період служби, а також на осіб, які не відслужили встановлених строків, підрозділи по роботі з особовим складом і лікувальні установи подають службові й медичні характеристики з висновком керівництва органу внутрішніх справ і лікаря поліклініки щодо можливості подальшого використання такої особи за спеціальністю на посаді, яку вона займає, у зв`язку зі станом її здоров`я.

За наявності поранення, контузії, травми або каліцтва в особи рядового чи начальницького складу підрозділом по роботі з особовим складом до ВЛК повинен бути поданий акт про обставини їх отримання за встановленою формою (додаток 13) або висновок службового розслідування.

Пунктом 1.52 Порядку визначено, що якщо колишній працівник органів внутрішніх справ із числа осіб рядового й начальницького складу порушує питання про визначення його придатності до служби чи перегляд постанови ВЛК, винесеної на час його фактичного звільнення з органів внутрішніх справ, то підрозділ по роботі з особовим складом органу внутрішніх справ за місцем проживання такої особи направляє до відповідної ВЛК, яка знаходиться в місцевості, де він мешкає, його заяву та особову справу, а на пенсіонерів МВС, крім того, пенсійну справу, картку амбулаторного хворого (медичну книжку), акти медичного огляду за період служби та інші медичні документи. ВЛК за потреби додатково запитує і разом з головними спеціалістами Управління охорони здоров`я (відділу) служби вивчає подані документи. Якщо при цьому встановлено, що є підстави для задоволення прохання, то ВЛК дає експертну оцінку цим документам після стаціонарного обстеження з метою встановлення його придатності до служби на період звільнення. Рішення ВЛК оформляється протоколом і довідкою (додаток 11) у 3-х примірниках. При цьому військово-лікарська комісія виносить постанову про придатність особи до служби в органах внутрішніх справ та причинний зв`язок її захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) зі службою.

Пунктом 1.53 Порядку встановлено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) у колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців, пов`язаного із захистом Батьківщини, проходженням служби в органах внутрішніх справ (проходженням військової служби), виноситься на основі цього Порядку та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, інших нормативно-правових актів МВС щодо цього питання.

За приписами пункту 1.54 Порядку, якщо колишня особа рядового й начальницького складу звертається безпосередньо до ЦВЛК МВС України для визначення її придатності до військової служби чи перегляду постанови ВЛК про її звільнення з органів внутрішніх справ, то ЦВЛК, за потреби, дає вказівку відповідній ВЛК за місцем проживання цієї особи щодо здійснення її медичного огляду з метою визначення придатності до служби на період фактичного звільнення.

За пунктом 1.63 ВЛК свої постанови виносять на час фактичного огляду даної особи. Щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС, військовослужбовців, які не проходили медичного огляду у ВЛК при звільненні зі служби, постанови виносяться на час фактичного звільнення з ОВС на підставі медичних документів.

Пунктом 1.77 визначено, що у всіх випадках при медичному огляді осіб рядового й начальницького складу, військовослужбовців, коли їм встановлено діагноз, ВЛК визначає причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва).

Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) виноситься на підставі достовірних даних про обставини, за яких воно отримано.

Усім особам рядового й начальницького складу і військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ або командування військових частин оформляють акт про нещасний випадок (поранення) (додаток 13), на підставі матеріалів службової перевірки, дізнання, слідства або кримінальної справи, атестації, службової характеристики, довідки лікувальної установи, історії хвороби або витягу з неї, свідоцтва про хворобу, запису лікаря лікувальної установи в картці амбулаторного хворого, довідки архівної установи з викладенням обставин, при яких воно отримано. Акт про нещасний випадок (поранення) (додаток 13) затверджується начальником відповідного органу внутрішніх справ (командиром військової частини) і долучається до особової справи особи рядового й начальницького складу або військовослужбовця.

За приписами пункту 1.91 Порядку, установлювати причину інвалідності колишніх осіб рядового й начальницького складу і військовослужбовців правочинні тільки МСЕК Міністерства охорони здоров`я України, які при винесенні свого висновку керуються постановою військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).

Пунктом 1.92 передбачено, що військово-лікарські комісії МВС виносять постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у колишніх осіб рядового й начальницького складу і військовослужбовців, якщо при медичному огляді в період проходження служби був установлений відповідний діагноз.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 22 січня 2015 року №21 о/с «По особовому складу» звільнений з органів внутрішніх справ: у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни).

Як встановлено матеріалами справи та у судових засіданнях, ОСОБА_1 не надавалось направлення на проходження військово-лікарської комісії як перед звільненням так й до теперішнього часу. Також, слід зазначити, що постанови ВЛК не було винесено на час фактичного звільнення позивача з органів внутрішніх справ, оскільки всупереч положенням пункту 1.4 Порядку, відповідного направлення на медичне обстеження при звільненні позивачу не надавалось.

З пояснень представника ГУ МВС України в Донецькій області стосовно того, чи пропонувалось ОСОБА_1 звернутися до органів МСЕК, та доказів в обґрунтування обставин, викладених у поясненнях, вбачається, що встановити даний факт не надалось можливим у зв`язку з тим, що працівники УКЗ ГУМВС України в Донецькій області особисто не займались матеріалами його звільнення з ОВС. Документально підтвердити або спростувати факт пропозиції ОСОБА_1 звернутися до органів МСЕК не надалося можливим через звільнення працівників ДАІ, які б могли знати таку інформацію, з органів внутрішніх справ і не призначення їх на посади Національної поліції. Також зазначено, що 02 грудня 2014 року керівництвом УДАІ ГУМВС України в Донецькій області було проведено службове розслідування, за результатами якого ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ, а матеріали службового розслідування знищені. (т.2 а.с.85)

Як зазначив позивач у судовому засіданні, він неодноразово направляв на адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області письмові запити з вимогою видати направлення на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності, де зазначав, що Постановою ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 18 липня 2016 року травма, що отримана позивачем 07 жовтня 1987 року, визнана пов`язаною з виконанням службових обов`язків, і захворювання гіпертонічна хвороба та атеросклеротичний кардіосклероз, визнані пов`язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Також зазначив, що загальний медично-лікувальний заклад КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня», направив позивача для проходження МСЕК з метою встановлення ступеню втрати працездатності, але при проходженні огляду у МСЕК, що розташована у АДРЕСА_1 , комісія роз`яснила позивачу про необхідність отримання направлення для проходження МСЕК з боку установи, органу чи підприємства, у якому позивач ОСОБА_1 проходив службу, оскільки отримані пошкодження здоров`я визнані пов`язаними з проходженням служби. Тому, позивач просив відповідача видати направлення на МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, на підставі протоколу засідання ВЛК від 19 вересня 2016 року №40 скасовано Постанову військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 18 липня 2016 року №35 про причинний зв`язок травми та захворювань пенсіонера МВС ОСОБА_1 , 1961 року народження, тому позивачу було відмовлено у наданні направлення на МСЕК.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на лист УВБ в області від 16 вересня 2016 року №__/42/01-2016, який був предметом розгляду на засіданні ВЛК 19 вересня 2016 року, яким визначено, що медичні документи надані з тимчасово окупованої території можуть викликати сумнів через неможливість їх перевірки та посилання відповідача на Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 та №1085-р від 07.11.2014 р. щодо віднесення міста Горлівки до затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, оскільки дані розпорядження втратили чинність на підставі Розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року №1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», яким також віднесено м. Горлівка до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Крім того, суд зауважує, що дані Акти форми Н-1 та Н-5 складені та затверджені ще у 2005 році, тобто, до початку проведення антитерористичної операції, тому висновок УВБ в області є необґрунтованим. Крім того, надані копії документів до ВЛК разом із заявою, зокрема Акти форм Н-5 та Н-1, не були затребувані комісією для їх дослідження в оригіналах для проведення експертної оцінки цих документів після стаціонарного обстеження позивача, як це потребує Порядок №85, тому висновок при проведенні службової перевірки щодо визнання їх недійсними і такими, що не набули юридичної сили є, на думку суду, передчасним.

Проте суд зауважує, що предметом розгляду даної справи є саме правомірність або неправомірність відмови ГУМВС України в Донецькій області та ГУ Національної поліції в Донецькій області в наданні направлення на проходження ОСОБА_1 медичного огляду для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України.

Так, суд зазначає, що Позивач проходив службу в міліції та, на момент винесення рішення, Управління МВС не ліквідовано, тому надати направлення на МСЕК є обов`язком саме Управління МВС. Також, слід зазначити, що Національна поліція України є новоствореним органом державної влади та не є правонаступником органів внутрішніх справ, що діяли на підставі положення Закону України «Про міліцію».

На підставі вищенаведеного аналізу норм матеріального права, судом встановлено, що позивач має право на отримання направлення для проходження медичної експертизи військово-лікарською комісією від органу внутрішніх справ, де перебував на службі позивач, крім того, даний огляд повинен здійснюватися виключно на підставі наданого направлення.

Щодо вимог позивача про зобов`язання надати направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, виключно для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України, та тілесними ушкодженнями, пов`язаними із затриманням його 1 вересня 2014 року сепаратистами та російсько-бандитським незаконним військовим терористичним формуванням «ДНР», та його катуванням їх представниками, що у своїй сукупності привело до втрати позивачем працездатності, посилаючись на відкриті за цим фактом кримінальні провадження, то у суду не має підстав для дослідження та встановлення даного факту, оскільки будь-які свідчення та інші матеріали зібрані в межах кримінального провадження, повинні бути оцінені органами слідства і судом з урахуванням всіх інших матеріалів, які знаходяться в справі. В кожній із стадій процесу оцінка доказів має свої особливості, які пояснюються відмінними умовами і задачами даної стадії. Так, оцінка доказів, здійснена в стадії досудового слідства, носить лише попередній характер.

Крім того, суд зазначає, що факт встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України відноситься до компетенції військово-лікарських комісій при проведенні медичного огляду (експертизи) особи, щодо якої проводиться така експертиза.

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 551,21 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, наявною в матеріалах справи (т.1 а.с.4). Після подання уточненого адміністративного позову, позивач просив суд вирішити питання щодо двох позовних вимог немайнового характеру, проте за другу позовну вимогу судовий збір сплачений не був.

Приймаючи остаточне рішення по справі суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат наступним чином. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тобто в частині однієї позовної вимоги з двох заявлених, а судовий збір сплачений позивачем лише за одну позовну вимогу, тому, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Повний текст постанови складено та підписано 30 грудня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 8 - 11, 94, 158-163 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд за формою (додаток 7) затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, травмою, пов`язаною із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 22 грудня 2016 року в присутності позивача та представників сторін.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.