Справа № 521/16215/16-а
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/337/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язати вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилався на ті обставини, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного фонду із заявою про перерахунок призначеної пенсії, однак відповідачем було відмовлено.

Позивач з висновками пенсійного фонду про відсутність підстав для перерахунку пенсії не погодився, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом в суд, в якому просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 згідно з Наказом Міністерства оборони України №814 від 27 листопада 2013 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» у відповідності до посади «Заступник начальника кафедри» 2-ої групи військові навчальні заклади Збройних Сил України ІІІ-ІV рівнів акредитації (у тому числі військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації), виходячи з розміру посадового окладу 1668 гривень, у складі інших виплат пенсійного грошового забезпечення з 22 березня 2016 року (у відповідності з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №106648 від 01 червня 2012 року); та згідно з Наказом Міністра оборони України №355 від 25 червня 2011 року, яким премія науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців науково-педагогічного складу вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних, 105 відсотків посадового окладу, у складі інших виплат пенсійного грошового забезпечення з 22 березня 2016 року (у відповідності з довідкою Одеського обласного військового комісаріату №106648 від 01 червня 2012 року); а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунки відповідної суми заборгованості та виплатити різницю в пенсії за минулий час з 22 березня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явилась, але від особи надійшла заява про заперечення проти заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

06 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою стосовно проведення перерахунку призначеної пенсії у зв`язку з тим, що 27 листопада 2013 року Наказом Міністерства оборони України №814 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» були встановлені нові посадові оклади.

Однак як випливає з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1031/Ч-11 від 19 вересня 2016 року, заявникові було відмовлено у перерахунку пенсій, у зв`язку з тим, що рішень про зміну розміру грошового забезпечення Кабінетом Міністрів України не приймалось, повідомлення Міністерства оборони України та довідка про розмір грошового забезпечення до пенсійного фонду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і проводиться у строки, встановлені статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою впорядкування розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) та наукових установ Збройних Сил України, відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», Міністерством оборони України видано наказ №814 від 27 листопада 2013 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України».

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року та наказами Міністерства оборони України №814 від 27 листопада 2013 року і Міністра оборони України №355 від 25 червня 2011 року було підвищено рівень грошового забезпечення (посадовий оклад та премія) військовослужбовців.

На підтвердження обґрунтованості заявлених вимог ОСОБА_1 посилався довідку про зміну розміру грошового забезпечення, яка видана Одеським обласним військовим комісаріатом від 01 червня 2012 року, складену на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якої обов`язок щодо забезпечення оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01 квітня 2012 року, покладено зокрема на Міністерство оборони.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а Основний Закон має найвищу юридичну силу. Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини є громадянина є недопущення їх скасування.

Згідно частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України №5-рп/2002 від 20 березня 2002 року (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) та №8-рп/99 від 06 липня 1999 року (у справі щодо права на пільги) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно рішення Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13 травня 2015 року, Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини 1, 2 статті 8, частина 2 статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Згідно частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено в пунктах 19, 22, 27 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом роз`яснено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1 (див. Broniowski v. Poland, № 31443/96, пар. 98).

Згідно статті 71 частина 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Посилання пенсійного фонду щодо обґрунтованості відмови позивачу в перерахунку заявленої пенсії не вбачаються суду доведеними, оскільки належними доказами не підтверджуються. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення вимог ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії щодо перерахунку призначеної пенсії.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 17, 18, 69, 71, 86, 95, 98, 122, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_1 :

згідно з Наказом Міністерства оборони України №814 від 27 листопада 2013 року «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» у відповідності до посади «Заступник начальника кафедри» 2-ої групи військові навчальні заклади Збройних Сил України ІІІ-ІV рівнів акредитації (у тому числі військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації), виходячи з розміру посадового окладу 1668 гривень, у складі інших виплат пенсійного грошового забезпечення з 22 березня 2016 року (у відповідності з довідкою Одеського обласного військового комісаріату №106648 від 01 червня 2012 року);

згідно з Наказом Міністра оборони України №355 від 25 червня 2011 року, яким премія науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців науково-педагогічного складу вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних, 105 відсотків посадового окладу, у складі інших виплат пенсійного грошового забезпечення з 22 березня 2016 року (у відповідності з довідкою Одеського обласного військового комісаріату №106648 від 01 червня 2012 року).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунки відповідної суми заборгованості та виплатити різницю в пенсії ОСОБА_1 за минулий час з 22 березня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: