Справа № 2-а-129/10
Суддя: Карбовнік І. М.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Львівської області
Справа № 2а-129/10
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

25 січня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Карбовніка І.М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області про визнання протиправною бездіяльності у не проведенні перерахунку пенсії як чорнобильцю та спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся 22.09.2009року в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі про визнання неправомірною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок такої з 01.10.2008 по 30.09.2009 року згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі Закон № 796-ХІІ), стягнення недоотриманої пенсії за вказаний період та зобов'язання в подальшому виплачувати пенсію згідно означених законодавчих норм. Вимоги мотивовані тим, що йому встановлена III група інвалідності, пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів III групи у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, а згідно ст. 54 вищезгаданого Закону, - в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Львівської області ОСОБА_3, не погоджується з доводами позивача викладеними в позовній заяві та з підстав зазначених у запереченні на адміністративний позов, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії та інвалідом третьої групи, що підтверджується відповідним посвідченням (серії А №108097; серія Є №111117) та який має право, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на призначення державної та додаткової пенсій за шкоду заподіяну здоров'ю.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд приходить до висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Згідно з положеннями частини 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов до висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню не підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», позаяк остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав, відтак застосуванню підлягає ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком. Також, не заслуговує уваги твердження сторони відповідача про те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, однак надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Що стосується вимог позивача за 2008 - 2009 роки, то такі підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Як було сказано раніше, відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Щодо нарахування та виплати державної та додаткової пенсії позивачу за період з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року, то вони на думку суду підлягають задоволенню з огляду на те, що ні Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» ні будь -якими іншими нормативно правовими актами не встановлено обмежень щодо подібних виплат.

Отже, враховуючи що відповідач у справі повинен діяти лише в межах передбачених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку, що останній в особі саме управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області має нести відповідальність за дії (бездіяльність) вчинені в межах належного йому правового поля.

Керуючись ст.ст. 7-11, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області щодо недоплати ОСОБА_1 сум державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії як інваліду 3 групи з 01.10.2008року по 30.09.2009року, згідно ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 6 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на відповідний рік та виплатити недоотримані пенсійні суми.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області в подальшому до зміни законодавства або обставин, у яких зроблено перерахунок пенсії, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію виходячи з 6 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю 50% мінімальної пенсії за віком.

Постанову можна оскаржити протягом 10 днів з дня проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Львівського апеляційного адміністративного суду, або в порядку ч.3 ст.186 КАС України .

Суддя: Карбовнік І.М.