Справа № 130/2661/16-а
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29.12.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Росовській, О.Ю., Українці П.І.,

із участю : - позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області Шевеля Олександра Вікторовича про оскарження рішення,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 16.11.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим адміністративним позовом, вказавши, що постановою поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області Шевеля О.В. серія ПС2 №164385 по справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Повідомив, що оскаржувана постанова мотивована тим, що водій керував транспортним засобом "Газ 3221", державний номерний знак НОМЕР_1, поза населеним пунктом з невключеними фарами ближнього виду. Пояснив, що він не згоден з порушенням та винесеною постановою, вважає її протиправною та такою, яка підлягає скасуванню. Зазначив, що згідно вказаної постанови про адміністративне правопорушення, вбачається, що 07.11.2016 року о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем "ГАЗ 3221", державний номерний знак НОМЕР_1, на 144 км. автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський поза межами населеного пункту з невключеними фарами ближнього виду, чим порушив вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. Проте, на його думку, згідно підпункту "г" пункту 9.1 Правил дорожнього руху увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом, а диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Зазначив, що водночас статті 121-128, частини перша і друга статті 129, статті 139 та 140 КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення Правил дорожнього руху як неувімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, а тому вважає, що відповідач мав притягнути його, якщо таке порушення мало місце, до відповідальності саме за ст.125 КУпАП. Зауважив, що вказаний автомобіль був зупинений співробітниками поліцейської роти ДПС не на 144 км. траси Житомир-Могилів-Подільський, а 1 км. від неї в бік смт.Браїлова та при виїзді за межі населеного пункту водій ОСОБА_2 увімкнув денний ходовий вогонь і на час зупинки автомобіля співробітником ДПС фари були увімкнені. Зауважив, що при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що у діях водія є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність та жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху інспектором до протоколу не додано, а зафіксоване правопорушення ґрунтується лише на припущеннях. Просив скасувати постанову серії ПС2 №164385 по справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що того дня він рухався з м.Вінниця у напрямку смт.Браїлів з увімкненим ближнім світлом фар. Місцем складання протоколу є інша адреса, ніж та, що вказана в оскаржуваній постанові. Зазначив, що він просив інспектора надати йому можливість написати пояснення з приводу ситуації, яка склалася, однак останній відмовив йому, пояснивши, що за даною статтею він має право виносити постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення та ніяких пояснень він писати у постанові не може, а якщо він з чимось не згідний, то може оскаржити вказану постанову в судовому порядку у визначенні законом строки, які інспектор йому повідомив. Зауважив, що після того, як його було зупинено працівниками поліції, він зателефонував до юриста та останній йому повідомив, що його притягують до адміністративної відповідальності не за тією статтею КУпАП, про що він повідомив поліцейського, однак той відмовлявся його слухати. Вказав, що він не погоджувався із змістом даної постанови, однак поставив підпис про отримання її копії з метою встигнути оскаржити її в суді. Просив скасувати оспорювану постанову та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач Шевель О.В., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав попередньо до суду письмове заперечення, за змістом яких пред'явлений до нього адміністративний позов не визнав, вважаючи його незаконним та необґрунтованим. Повідомив, що 07.11.2016 року близько 13 годин 50 хвилин він спільно з поліцейським роти ДПС ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби на 144 км. автодороги М-21 сполученням Житомир - Могилів-Подільський в районі перехрестя поворота на смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області. У цей час позивач поза межами населеного пункту керував автомобілем марки "ГАЗ-32213 ЗНГ", 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п.9.8 Правил дорожнього руху. Після зупинки вказаного транспортного засобу згідно положень пункту 1.1. ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" та роз'яснення позивачу ОСОБА_2 суті скоєного ним правопорушення, останній пояснив, що забув їх увімкнути. Відповідно до положень статей 22, 258 та 276 КУпАП ним прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного правопорушення на місці його вчинення. Вказав, що за результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача ним згідно положень статей 283-285 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №164385 від 07.11.2016, якою на підставі ч.2 ст.122 КУпАП на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивачу було роз'яснено положення статей 307, 308, а також права передбачені статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП, про що ОСОБА_2 засвідчив своїм особистим підписом у постанові. Також вказав, що винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено та вручено правопорушнику, тобто позивачу. Інших доказів під час розгляду справи не виявлено, у тому числі, клопотання або заперечення від позивача йому не надавались та не надходили. Крім того, їх необхідність у матеріалах справи не визначена адміністративним законодавством. Зауважив, що твердження позивача про те, що на його транспортному засобі був увімкнений денний ходовий вогонь, не відповідає дійсності, так як на автомобілях марки та моделі "ГАЗ -32213 ЗНГ", 2005 року випуску, денні ходові вогні не передбачені конструкцією транспортного засобу та заводом виробником. У адміністративному позові, позивач посилається на розділ 19 ПДР, щодо правил користування зовнішніми світловими приборами, у якому зазначено правила користування зовнішніми світловими приборами у темну пору доби та умовах недостатньої видимості, а не у світлу пору доби, як зазначено у п.9.8 ПДР. Пояснив, що постанову у справі про адміністративне правопорушення ним було винесено у відповідності до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Також зазначив, що посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні, так як згідно з вимогами законодавства, а саме: ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Просив у задоволенні даного позову відмовити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він разом із позивачем після обіду виїхали з м.Вінниці та коли вони доїхали до Браїлівського перехрестя приблизно через 1 км. їх зупинили працівники поліції, попросили позивача пред'явити документи та після чого звинуватили його у тому, що він їхав поза населеним пунктом з вимкненими фарами ближнього світла. Після цього він подивився та побачив, що з правої сторони від руля був увімкнений перемикач, тобто фари були увімкнені. Також пояснив, що коли вони рухалися по автомобільній дорозі він постійно бачив на сторонніх предметах світло від увімкнених фар. Зауважив, що місце складання постанови не відповідає тій адресі, що зазначена в постанові, та у його присутності позивач телефонував юристу, після чого намагався пояснити поліцейському, що його притягують до адміністративної відповідальності не за тією статтею КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача та свідка, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Згідно ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до змісту ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1, п.3 ч.2 ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: у т.ч. за порушення правил дорожнього руху, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122; від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні порушення, доказами в справі про адміністративні порушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що використовуються при нагляді за виконанням дотримання Правил дорожнього руху, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.1,2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 1162, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 1853, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п.9.8 ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Так, в судовому засіданні з постанови серії ПС2 №164385 від 07.11.2016 року (а.с.5) встановлено, що останньою, винесеною поліцейським роти ДПС ГУНП у Вінницькій області Шевелєм О.В., і яка є оскарженим рішенням за змістом позову, позивача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ознакою керування автомобілем "ГАЗ 32213 ЗНГ", номерний знак НОМЕР_1, поза межами населеного пункту транспортним засобом без ближнього світла фар, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР.

Згідно ч.1,2,6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Судом було вжито усіх можливих заходів стосовно здобуття та дослідження доказів у даній справі у спосіб виклику відповідача, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення за невизнання ним позову, однак останній не з'явився в судове засідання, подавши попередньо до суду письмові заперечення.

З огляду на викладене, позивачем не визнаються обставини керування автомобілем "ГАЗ 32213 ЗНГ", номерний знак НОМЕР_1, поза межами населеного пункту транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в порушення вимог п.9.8 Правил дорожнього руху, згідно якого під час руху механічних транспортних засобів з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Розділ 9 Правил дорожнього руху визначає порядок користування попереджувальними сигналами. Разом з тим, диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами виключно при початку руху чи зміні його напрямку, а тому з огляду на вказівку в оскаржуваному рішенні відповідача лише про обставини керування транспортним засобом позивачем, що за відсутності застережень стосовно початку ним рухучи зміні напрямку визначає саме його тривалість між населеними пунктами, відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково притягнуто останнього до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, диспозиція якою не охоплює вказаного порушення Правил дорожнього руху, яке підлягає кваліфікації за ст.125 КУпАП, відповідно до якої інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Водночас вказані норми адміністративного закону, а саме статті 121-128, частини перша і друга статті 129, статті 139 і 140 КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як неувімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами.

Відповідачем Шевелєм О.В. всупереч власному процесуальному обов'язку не представлено суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин керування позивачем транспортним засобом без увімкнених фар ближнього світла, що у урахуванням наданих суду показань свідком ОСОБА_5 визначає відсутність загалом у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення щодо недодержання ним правил користування попереджувальними сигналами.

Таким чином в судовому засіданні встановлено об'єктивні факти помилкової кваліфікації дій позивача ОСОБА_2 при вирішенні питання притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем Шевелєм О.В., у зв'язку з чим оспорювана постанова останнього від 07.11.2016 року серії ПС2 №164385 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення як за диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, так і за диспозицією ст.125 КУпАП.

Згідно вимог ст.97 КАС України за відповідним клопотанням позивача з врахуванням ухвалення судового рішення в його інтересах підлягають компенсації на його користь за рахунок відповідача документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 275,60 грн. (а.с.1)

Решту судових витрат в розмірі 275,60 грн. до відповідної ставки судового збору слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись п.9.8 Правил дорожнього руху, ст.9, 18, 122, 222, 251, 283, 288, 289, 293 КпАП України, ст. 3-5, 9, 14, 17, 18, 69, 71, 72, 97, 121, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Постанову поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області Шевеля Олександра Вікторовича від 07.11.2016 року серії ПС2 №164385 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ознакою вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути з поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області Шевеля Олександра Вікторовича на користь ОСОБА_2 275 гривень 60 копійок судових витрат із сплати судового збору.

Решту суми судових витрат із сплати судового збору в розмірі 275 гривень 60 копійок віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.