Справа № 135/2042/16-а
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2016-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/2042/16-а
Провадження № 2-а/135/60/16
ПОСТАНОВА
іменем України

30.12.2016 м. Ладижин
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Патраманського І.О.,
при секретарі
судового засідання Ступак Ю.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Планети С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій,-
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2016року ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом до управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради, у якому просив визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є учасником бойових дій і має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно із вимогами ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, тому відповідно до ст. 12 цього Закону він мав отримати до 05 травня 2016 р. разову грошову допомогу в розмірі 5650,00 грн., а отримав 920,00 грн. Недоплата за 2016 рік склала 4730 грн.
Вважає дії відповідача такими, що суперечать діючому законодавству України, оскільки, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні питання щодо проведення виплат йому як учаснику бойових дій, застосуванню підлягають норми ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а не постанова КМУ «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 2 березня 2016 року № 141.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник згідно довіреності Планета С.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.
Відповідач - управління соціального захисту Ладижинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за відсутності його представника.
Як вбачається із заперечень відповідача проти позову, управління соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області заперечує проти позову, так як при виплаті у 2016 році ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги управління керувалося нормами постанови КМУ «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 2 березня 2016 року № 141, якою чітко визначені розмірі вказаної допомоги. Виплатити щорічну разову грошову допомогу в більшому розмірі, ніж передбачено постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 141 управління соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області не має можливості, так як виплата вказаної допомоги здійснюються виключно в межах бюджетних асигнувань.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановою КМУ «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 2 березня 2016 року № 141.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
За ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин діяла редакція частини п`ятої ст. 12 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
У рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.
У рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
01.01.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 р., пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено, що у 2016 р. виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» проводиться до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 грн.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення. У 2016 році йому виплачена разова грошова допомога до 5 травня, як учасник бойових дій в сумі 920,00 грн., відповідно до постанови № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»».
Дані обставини підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Із посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.06.2015р., виданого Вінницьким облвійськоматом видно, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Із відповіді №47-Д від 17.11.2016р., що надана УПтСЗН Ладижинської міської ОСОБА_2 , зазначено, що Управління є виконавцем розпоряджень по проведенню виплат разової грошової допомоги ветеранам війни, виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється в розмірі, затвердженому постановою КМ України і відповідно до постанови КМ України від 02.03.2016року в 2016 році складає 920грн.
Із довідки №47-Д від 17.11.2016р., виданої УПтСЗН Ладижинської міської ради видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення. У 2016 році йому виплачена разова грошова допомога до 5 травня, як учасник бойових дій в сумі 920,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році проведена згідно з чинним законодавством України, а тому у задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити.
На підставі ст. ст. 2, 617, 18, 99, 104-106, 158-163 КАС України, керуючись ст.ст. 19, 95 Конституції України, Бюджетним кодексом України, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»», ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р., п. 26 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014року, рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011, рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя