Справа № 310/7281/16-а
Суддя: Крамаренко А. І.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7281/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.,

при секретарі Корнієнко Н.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання нечинним акту службового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який уточнив під час розгляду справи, та остаточно просив: визнати поважною причину пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом до суду та поновити цей строк; визнати нечинним акт службового розслідування від 8 листопада 2013 року стосовно порушень ним бюджетного законодавства; визнати рішення міського голови м. Бердянська ОСОБА_5 по наданню ОСОБА_2 доручення підготувати та подати позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди виконавчому комітету Бердянської міської ради , встановленої службовим розслідуванням та викладеним в акті від 8 листопада 2013 року, що проведене на підставі розпорядження міського голови м. Бердянська від 10.09.2013 року №20-кс протиправним та визнати його нечинним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що розпорядженням міського голови м. Бердянська ОСОБА_5 від 10.09.2013 року №20-кс була створена комісія для проведення службового розслідування факту спричинення матеріальної шкоди місцевому бюджету м. Бердянська.

За результатами роботи комісія підготувала акт, в якому рекомендувала міському голові вирішити питання щодо звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 (який з 25.03.2008 року по 10.11.2010 року займаючи посаду міського голови м. Бердянська, підписав рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 21.07.2008 року №346, яке в свою чергу, стало підставою для стягнення коштів в сумі 38402,07 грн.) про відшкодування збитків, завданих виконавчому комітету Бердянської міської ради.

На підставі акту службового розслідування міським головою м. Бердянськ ОСОБА_5 було прийнято рішення надати доручення ОСОБА_2 підготувати позовну заяву про відшкодування шкоди. Окремого документу з цього приводу складено не було, а була зроблена відповідна резолюція на першому аркуші акту службового розслідування.

Вважає таке службове розслідування не мало повноважень встановлювати його вину в спричиненні матеріальної шкоди місцевому бюджету, а висновки розслідування суперечать законодавству та порушують його права. За таких обставин дії по підготовці позовної заяви та зверненню до суду за стягненням матеріальної шкоди є протиправними. Крім того, службове розслідування проводилося з порушенням закону та було не обєктивним. Зокрема він не був повідомлений про проведення такого розслідування, оцінка його дій проводилась за його відсутності у зв'язку з чим він не надавав жодних пояснень по викладеним в акті обставинам. Натомість в акті наведені спотворені факти, які не відображають дійсних обставин справи і негативно характеризують його дії та його особистість в цілому.

Так, у відповідності до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Проте, в оскарженому акті комісія вказує про наявність між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинної змови з ціллю отримати право власності на комплекс будівель та споруд ресторану «Кристал». Отже члени комісії, перевищуючи свої повноваження, звинуватили його у вчиненні злочину.

Про акт службового розслідування він дізнався під час розгляду цивільної справи за позовом виконавчого комітету Бердянської міської ради, поданим до суду в листопаді 2013 року. Тоді ж він надавав свої зауваження у формі заперечень на позов і суд розглядав їх разом з іншими доказами.

Що оскаржуваний акт порушує його права він дізнався з ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року, який дійшов висновку, що акт є доказом його вини у спричиненні шкоди.

Про рішення, що було прийнято на підставі акту службового розслідування він дізнався з відповіді на адвокатський запит 18.07.2016 року, тому строк на оскарження акту та рішення про звернення до суду пропущено з поважних причин.

Представники відповідача за довіреністю ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили в задоволенні позову відмовити. Пояснили, що виконавчим комітетом Бердянської міської ради 21.07.2010 року було прийнято рішення №346 «Про оформлення права власності», на підставі якого видано свідоцтво про право власності та здійснено реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на 22/25 частки комплексу будівель і споруд по вул. Горбенко, 3/ пр. Леніна, 20 в м. Бердянськ, з припиненням за ОСОБА_8 права власності на комплекс будівель і споруд в цій частині.

Вказане рішення виконкому Бердянської міської ради було предметом розгляду в трьох судових інстанціях.

Остаточно ухвалою Верховного ОСОБА_7 України від 25.03.2010 року у справі №6-28025св09 було підтверджено незаконність зазначеного рішення виконкому Бердянської міської ради.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у справі №2-3742/2011 з виконкому Бердянської міської ради стягнуто на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 561819,99 грн.

25.09.2012 року проведено безспірне списання коштів з рахунка виконавчого комітету Бердянської міської ради на виконання вказаного рішення суду в сумі 156,61 грн. та 26.09.2012 року у сумі 38245,46 грн., які у відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України та пп.10 п. 9 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України підлягали стягненню з винної особи.

На виконання вказаних вимог цивільного та бюджетного законодавства розпорядженням міського голови від 10.09.2013 року №20-кс було створено комісію для проведення службового розслідування, метою якого стало встановлення осіб, винних в нанесенні міському бюджету м. Бердянська збитків.

Зазначили, що за своєю правовою природою акт службового розслідування лише фіксує обставини, які встановлює відповідна комісія, не встановлює нових правовідносин та, відповідно, не може бути оскарженим в судовому порядку.

Крім того, просили застосувати наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 6 КАС України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

З практики Європейського ОСОБА_7 випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Як встановлено судом ОСОБА_4 з 25.03.2008 року по 10.11.2010 року обіймав посаду міського голови м. Бердянська.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2009 року та ухвалою Верховного ОСОБА_7 України від 25.03.2010 року, визнано незаконним та скасовано п. 7.9 рішення виконкому Бердянської міської ради від 21.07.2008 року №346 «Про оформлення права власності» щодо оформлення права власності за ОСОБА_6 на 22/25 частки комплексу будівель і споруд по вул. Горбенко,3/ пр. Леніна, 20 в м. Бердянськ. (а.с.55-57, 58-67).

В подальшому, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 року з виконкому Бердянської міської ради на користь ОСОБА_8 було стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 559999,99 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (а.с. 68-73).

У звязку із набранням вищевказаним судовим рішенням законної сили, 25.09.2012 року проведено безспірне списання коштів з рахунка виконавчого комітету Бердянської міської ради на виконання вказаного рішення суду в сумі 156,61 грн. та 26.09.2012 року у сумі 38245,46 грн.

Розпорядженням міського голови м. Бердянська від 10.09.2013 року №20-кс була створено комісія з проведення службового розслідування. Відповідно до вказаного розпорядження комісія створена у звязку з необхідністю встановлення винних осіб, для підготовки відповідної заяви про відшкодування збитків, у звязку зі стягненням грошових коштів з виконкому Бердянської міської ради на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 року. (а.с. 5).

08.11.2013 року комісія склала акт про проведення службового розслідування, відповідно до якого рекомендувала міському голові вирішити питання щодо звернення до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 (який з 25.03.2008 року по 10.11.2010 року займаючи посаду міського голови м. Бердянськ, підписав рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 21.07.2008 року №346, яке, в свою чергу, стало підставою для стягнення коштів в сумі 38402,07 грн.) про відшкодування збитків, завданих виконавчому комітету Бердянської міської ради. (а.с. 41-43).

На вказаний вище акт нанесена резолюція міського голови ОСОБА_5 про доручення ОСОБА_2 підготувати відповідну позовну заяву.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року №950.

У відповідності до п.2 Порядку рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником органу державної влади (посадовою особою), що призначив на посаду особу, особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що керівник органу державної влади (посадова особа), за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового

розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов'язкові для виконання доручення.

Згідно п. 6 Порядку членам комісії з службового розслідування надається право:

- отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інших працівників органу державної влади, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, усні чи письмові пояснення, консультації спеціалістів з питань службового розслідування;

- ознайомлюватися і вивчати з виїздом на місце відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати їх до матеріалів службового розслідування;

- отримувати та збирати згідно із законодавством інформацію, пов'язану із службовим розслідуванням, від інших юридичних та фізичних осіб на підставі запиту керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, або керівника органу державної влади, якому доручено проведення службового розслідування;

- використовувати за погодженням з особами, які опитуються (надають пояснення, консультації) з питань службового розслідування, аудіозасоби з метою фіксації їх пояснень та свідчень;

- вести протокол засідання комісії.

У разі відмови особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, надати пояснення члени комісії складають відповідний акт.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право (п. 7 Порядку) :

1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв

інформації стосовно предмета службового розслідування;

4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

5) звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування,про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в

результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно п. 8 Порядку за результатами службового розслідування члени комісії

складають акт, в якому зокрема зазначаються заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення.

За змістом п. 9 Порядку Акт службового розслідування підписується членами комісії

та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи повідомляються за день до його проведення.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи можуть висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або зазначені особи не прибули у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомили комісії про причини своєї відсутності у

день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень, про що складається відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, у разі відмови її підписати члени комісії складають відповідний акт,

який додається до акта службового розслідування.

У разі відсутності під час підписання акта службового розслідування члена комісії причина його відсутності зазначається в акті.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що на вимогу керівника органу державної влади (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови

або членів комісії чи особи, уповноваженої на виконання функцій

держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводилося службове розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності.

За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким

ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

Згідно п. 11 Порядку рішення за результатами службового розслідування може

бути оскаржено особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, мають значення для прийняття рішення; безпосередньо; добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Будь-яких документів з приводу проведення службового розслідування окрім самого оскарженого акту відповідачем суду не надано. Зокрема суду не надано й протокол засідання комісії з проведення службового розслідування від 08.11.2013 року.

Причина відсутності в оскарженому аті підпису члена комісії ОСОБА_9 в самому акті не зазначена.

Твердження представника позивача про не повідомлення останнього про призначення службового розслідування та не ознайомлення його з його результатами та прийнятим за ними рішеннями відповідачем не спростовані.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що службове розслідування проведено відповідачем з порушенням вимог законодавства, з повним усуненням особи, стосовно якої воно проводилось, від участі в ньому та прийнятті рішення за ним.

Отже з урахуванням встановлених обставин та наведених вище норм законодавства оскаржений акт службового розслідування не може вважатися чинним.

Статтею 99 КАС України встановлено строк звернення до адміністративного суду.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду з даним позовом позивач посилається на те, що про порушення своїх прав актом службового розслідування, а саме що акт є доказом його вини у спричиненні шкоди, та прийняте рішення за актом він дізнався з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року та відповіді відповідача на адвокатський запит від 18.07.2016 року.

Зазначені вище доводи позивача підтверджуються матеріалами справи (а.с.6,83-87), а отже суд приходить до переконання про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення з даним позовом до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області .

Не підлягає задоволенню позов в частині вимог про визнання протиправним та нечинним рішення міського голови м. Бердянська ОСОБА_5 по наданню ОСОБА_2 доручення підготувати та подати позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди виконавчому комітету Бердянської міської ради, оскільки право на звернення до суду гарантоване ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст. 55 Конституції України, а отже дане право не може бути обмежене та бути предметом судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9-11, 69- 71, 86, 94, 100, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати причину пропуску ОСОБА_4 строку звернення з адміністративним позовом до суду поважною та поновити цей строк.

Визнати нечинним акт службового розслідування від 8 листопада 2013 року, складений комісією з проведення службового розслідування, створеної розпорядженням міського голови ОСОБА_5 від 10.09.2013 року №20кс.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.І. Крамаренко