Справа № 527/1732/16-а
Суддя: Марущак Р. М.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1732/16-а
провадження № 2-а/527/60/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання відновлення виплати пенсії за віком,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов'язання відновлення виплати пенсії за віком, в якому прохає: - визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо призупинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року; - зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року на загальних підставах; - стягнути з управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24 листопада 2011 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області та отримував пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058- IV. На даний час обраний на посаду сільського голови Броварківської сільської ради. З 01.04.2015 року Відповідач припинив виплату пенсії, мотивуючи це виконанням ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року. З 01.04.2015 року набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-УІІІ від 02.03.2015 року, відповідно до якого тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та її груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Разом з тим, відповідно до п. 5 розділу 3 Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213- VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України. Вищевказаний закон прийнятий не був. В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій він працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування", у зв'язку з чим підстави для невиплати пенсії відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для її виплати відсутні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, прохав позов задовольнити.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавській області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, направиви письмові заперечення на позов.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 24 листопада 2011 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області та отримував пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058- IV.

З 01.04.2015 року, в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 обіймає посаду сільського голови Броварківської сільської ради, відповідач припинив йому виплату пенсії, мотивуючи це виконанням ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

19.08.2016 року ОСОБА_1 було подано до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області заяву про відновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі № 1291/03-38 від 25.08.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у відновленні виплати пенсії.

Позивач не погодившись із вказаними діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

02.03.2015 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -VIII від 02.03.2015 р., який набрав чинності з 01.04.2015 року.

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: - особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу",' «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; - у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-УІ1І від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України.

Вказаний у пункті 5 розділу III "Прикінцеві положення" вищевказаного Закону, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійного страхування".

Крім того, згідно п.2 розділу III «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (утримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

У відповідності до ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на Пенсійний фонд покладено керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як передбачено ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку що посада на якій працює ОСОБА_1, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати йому пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону.

Разом з тим, відповідно до ч. 1,2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає, що у справі є достатні підстави для відмови у задоволенні адміністративного позову щодо призначення пенсії за період з 01 червня 2015 року по 28 лютого 2016 року, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом.

Керуючись ч.3 ст.2, ст.ст. 11,17,71, 86, 160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо призупинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 29 лютого 2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 29 лютого 2016 року на загальних підставах.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ Р. М. Марущак