Справа № 804/8838/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2016 р. справа № 804/8838/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним порядку винесення вимоги про сплату боргу № Ю-15 від 01.07.2016 р., -

в с т а н о в и в:

08 грудня 2016 року Державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним порядок винесення вимоги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про сплату боргу № Ю-15 від 01.07.2016 р. щодо сплати єдиного внеску у розмірі 11 186 302, 56 грн.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки ОСОБА_1, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 7 ст. 56 КАС України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 КАС України, повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Позовну заяву від імені Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» підписано представником (без зазначення його прізвища, імені та по-батькові) тобто, невідомою особою, повноваження якої не підтверджені.

ОСОБА_1 цього, матеріали позовної заяви не містять документів на підтвердження адміністративно-процесуальної дієздатності позивача (ДП «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» як юридичної особи), та документів на підтвердження посади особи, якою підписано довіреність представника ОСОБА_1 (директора ОСОБА_2Г.) на представництво інтересів даної юридичної особи в суді.

ОСОБА_1 того, ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, а майнового характеру 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року встановлена на рівні 1 378 гривень.

Позивач заявив позовну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним порядку винесення вимоги відповідачем № Ю-15 від 01.07.2016 р.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 378 грн. із заявлених ним позовних вимог немайнового характеру.

Позивач у позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Жодних інших обґрунтувань заявленого клопотання позивач не наводить, документальних підтверджень вказаних обставин не надає.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Подаючи заяву про звільнення від сплати судового збору, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір, та не наведено будь-якого належного обґрунтування, достатнього для задоволення такого клопотання.

Враховуючи, що позивачем подане необґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке не підтверджено жодними доказами, у його задоволенні суд відмовляє.

Відповідно, позовна заява підлягає залишенню без руху у відповідності до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов Державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 25 січня 2017 року для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: надання оригіналу документа про сплату судового збору із заявлених позивачем немайнових вимог в сумі 1 378 грн. на реквізити суду (одержувач УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету 22030001); надання до суду нової позовної заяви із зазначенням прізвища, імені та по-батькові особи, якою підписано позов, та документів на підтвердження повноважень вказаної особи на підписання позовної заяви (у кількості примірників для всіх сторін у справі); надання документів на підтвердження адміністративно-процесуальної дієздатності позивача (ДП «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» як юридичної особи), та документів на підтвердження посади особи, якою підписано довіреність представника на представництво інтересів підприємства в суді.

Розяснити позивачу, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна