Справа № 159/4491/16-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4491/16-а
Провадження № 2-а/159/12/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі:

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України як установи - правонаступника установи, у якій вона працювала до виходу на пенсію, - про визнання дій неправомірними, витребовування документа; та до Ковельського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України як установи, уповноваженої на призначення, перерахунок пенсії, - про зобов»язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач 29.11.16 р. звернулась до суду з вказаним вище адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку у Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області (далі - відповідач) з 29.12.07 р. як одержувач пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12 93 р.. Останнім місцем її роботи було управління ПФ України у Ковельському районі, правонаступником якого є відповідач, а посада - заст. нач. відділу з призначення пенсій. Страховий стаж на посаді держслужбовця становить 15 р., 10 міс.. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку при її призначенні становив 90 %. Покликаючись на ст. 37 - 1 Закону України «Про державну службу» від 16.12 93 р. у її редакції, чинній за станом на момент призначення їй пенсії, п. 3 постанови КМ України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» від 09.12.15 р. № 1 013 (далі - постанова КМ України № 1 013 від 09.12.15 р. «Про упорядкування структури заробітної плати…»), що набрала чинності з 15.12.15 р., застосовується з 01.12.15 р., зазначає, що вона 11.11.16 р. звернулась із заявою до відповідача як установи, уповноваженої на призначення, перерахунок пенсії, щодо перерахунку пенсії, у якій просила залучити довідку про зарплату з останнього місця її роботи - установи, правонаступником якої є відповідач, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держслужбовцям. Покликаючись на п. п. 4, 5 постанови КМ України № 865 від 31.05.2 000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», зазначає, що після набрання чинності Законом України від 16.01. 03 р. № 432 - ІУ «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу», зарплата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу» визначається в такому порядку: іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум зарплати, яку одержує працюючий держслужбовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок; з місяця підвищення розміру зарплати працюючого держслужбовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Покликаючись на ч. 1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 - VI від 08.07.11 р., зазначає, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Відповідачем листом від 28.10.16 р. № 232/Х - 01 повідомлено її про відмову у видачі довідки та перерахунку пенсії з посиланням на ч. 5 розд. III Закону України від 02.03.15 р. 213 - VІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»; постанову КМ України від 09.12.15 р. № 1 013,постанову КМ України від 31.05.2 000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Вважає доводи відповідача безпідставними, необгрунтованими. Вважає, що наведені доводи не стосуються тих осіб, яким пенсія вже була призначена. Покликаючись на ч. 1 ст. 8, ст. ст. 22, 58 Конституції України, зазначає, що відповідач не мав правових підстав для відмови їй у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру зарплати працюючого держслужбовця. Зазначає, що КМ України не визначено умов та порядку перерахунку призначених пенсій непрацюючим держслужбовцям, чим звужено та обмежено її конституційне право на пенсійне забезпечення. Відсутність встановленого КМ України порядку перерахунку призначених пенсій непрацюючим держслужбовцям є бездіяльністю, що порушує гарантоване Конституцією та Законом її право на перерахунок. Покликаючись на судову практику, ч. 2 ст. 8 КАС України, Закон України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1), зазначає, що вважає, що відповідач обмежує її право на пенсію в належному їй розмірі згідно законодавства України. Просить позов задовольнит та визнати дії відповідача як установи, що є правонаспником установи, де вона працювала до виходу на пенсію, щодо відмови у видачі їй довідки про зарплату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держслужбовцям, неправомірними; визнати дії відповідача як установи, що уповноважена на проведення перерахунку пенсії щодо відмови у перерахунку призначеної їй пенсії згідно ст. 37 - 1 Закону України «Про державну службу» № 3723 - XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.15 р. відповідно до постанови КМ України від 09.12.15 р. № 1 013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок зарплати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери; витребувати у відповідача як установи, що є правонаспником установи, де вона працювала до виходу на пенсію, довідку про зарплату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держслужбовцям, а також держслужбовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затверджену постановою Правління ПФ України № 15 - 1 від 04.09.13 р. за посадою заст. нач. відділу з призначення пенсій, з врахуванням підвищення з 01.12.15 р.; зобов'язати відповідача як установу, що уповноважена на проведення перерахунку пенсії, провести з 01.12.15 р. перерахунок розміру призначеної їй згідно зі ст. 37 - 1 Закону України «Про державну службу» № 3723 - XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) пенсії, з врахуванням підвищення з 01.12.15 р. відповідно до постанови КМ України від 09.12.15 р. № 1 013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» в розмірі 90 відсотків від суми зарплати працюючого держслужбовця відповідної посади та рангу за останнім місцем її роботи на державній службі, у зв'язку з підвищенням з 01.12.15 р. посадового окладу заст. нач. відділу з призначення пенсій Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області. Також просить повернути їй суму сплаченого судового збору, постанову скерувати до негайного виконання.

06.12.16 р. до суду надійшло письмове заперечення відповідача проти позову, обґрунтоване тим, що позивач з 29.12.07 р. є одержувачем пенсії за віком, призначеної згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 № 3723 - ХП. При виході на пенсію позивач мала загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 85, а не 90 %. 11.11.16 р. позивач, дійсно, звернулась до нього із заявою щодо перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 р. № 3723 - ХП, із сум зарплати з врахуванням підвищення з 01.12.15 р. відповідно до постанови КМ України від 09.12.15 р. № 1 013 та витребування даних про зарплату для проведення перерахунку. Покликаючись на абз. 5 п. 1.7, абз. 1 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначені (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок подання та оформлення документів…), затвердженого постановою правління ПФ України від 25.11.05 р. № 22 - 1 та зареєстрованого в МЮ України 27.12.05 за № 1 566/11 846, зазначає, що днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами; орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Заява позивача від 11.11.16 р. була подана без дотримання вимог абз. 1 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів…, без надання документів про зарплату, а тому не було підстав розглядати її як звернення за перерахунком пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом. Право держслужбовців на перерахунок пенсії було передбачено ст. 37 - 1 Закону України «Про державну службу», що втратив чинність. Вважає безпідставним застосування при перерахунку пенсії норм законодавства, що діяли на час призначення пенсії, так як право на перерахунок пенсії набувалось тільки після підвищення зарплати. При розгляді заяви на перерахунок пенсії не вбачає підстав застосовувати норми закону, що були чинними на момент призначення пенсії і втратили чинність на момент проведення перерахунку. Покликаючись на ст. 5 КАС України, зазначає, що з 01.05.16 р. набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.15 р. № 889 - УШ, яким не передбачено проведення перерахунків пенсій, призначених згідно із Закону України «Про державну службу». П. п 1 п. 2 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. п. 10 і 12 цього розділу. Тобто, втратили чинність, в т. ч., норми, що врегульовували пенсійне забезпечення держслужбовців. Покликаючись на ст. 90 Закону України "Про державну службу" № 889 - УШ від 10.12.15 р., що набрала чинності з 01.05.16 р., зазначає, що з 01.05.16 р. Законом України "Про державну службу" № 889 - УШ від 10.12.15 р. по - іншому врегульовано правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням держслужбовців. Покликаючись на Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зазначає що за ним не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення зарплати працюючих держслужбовців з 01.05.16 р.. Покликаючись на постанову КМ України № 1 013 від 09.12.15 р. «Про упорядкування структури заробітної плати…», зазначає, що врегламентовано лише питання щодо упорядкування структури зарплати та її індексації працюючим держслужбовцям і не передбачено можливості, механізму перерахунку пенсії держслужбовця у зв'язку зі зміною розміру зарплати. На час звернення позивача до нього із заявою про перерахунок фактично скасовано норми законодавства, що визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням зарплати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку. З 15.12.15 р. діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів ПФ України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Покликаючись на п. 11 розд. І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.14 р., зазначає, що ст. 37 - 1 Закону України «Про державну службу» було викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМ України». КМ України постановою від 14.09.16 р. № 622, що діє з 01.05.16 р., затвердив порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, де не передбачено проведення перерахунків пенсій держслужбовцям. На час звернення позивача до нього із заявою про перерахунок пенсії, КМ України відповідний нормативно - правовий акт прийнято не було. Покликаючись на судову практику, зазначає, що здійснює свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Покликаючись на ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зазначає, що немає підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.12.15 р., стягнення з нього судового збору. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, обгрунтувавши його доводами, наведеними у її позовній заяві, додатково суду пояснила під час попереднього судового засідання, що, дійсно, установа, що мала б надати їй запитувану нею довідку, і установа, що мала б провести на підставі такої довідки перерахунок її пенсії, співпала у одній особі відповідача. Уточнила, що має право розраховувати на загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку 85 %. Вважає, що відповідач, отримавши її заяву про використання чи залучення довідки та проведення перерахунку пенсії, мав би самостійно виготовити та використати під час проведення перерахунку пенсії, відповідну довідку, чого не зробив. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо подано до суду письмове заперечення проти позову та заяву з проханням справу розглядати у відсутності представника відповідача.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності особи, яка не з»явилась.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Так, та обставина, що позивач до виходу на пенсію - до 29.12.07 р. - працювала в управлінні ПФ України у Ковельському районі Волинської області, правонаступником якого є відповідач, отаннім не заперечується, що слідує з тексту його письмового заперечення проти позову та копії листа № 9 674/06 - 30 - 22 від 21.11.16 р..

Та обставина, що позивач 11.11.16 р. звернулась до відповідача як до установи, що в одній особі є правонаступником установи, у якій вона працювала до виходу на пенсію, та установою, уповноваженою на проведення перерахунку пенсії, із заявою (спільною) про перерахунок пенсії та витребовування даних про зарплату працюючого держслужбовця відповідних присвоєним їй посади та рангу - для проведення перерахунку пенсії, стверджується копією копією листа відповідача № 9 674/06 - 30 - 22 від 21.11.16 р. та відповідачем не оспорюється.

Згідно п. 1 Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06.04.11 р. (далі - Положення про ПФ), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра соцполітики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соцстрахування (далі - єдиний внесок).

У відповідності з п. п. 1 - 3 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Положення про управління ПФ), затвердженого постановою правління ПФ України 22.12.14 р. N 28 - 2, що зареєстровано в МЮ України 15.01.15 р. за N 41/26 486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами ВР України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМ України, іншими нормативно - правовими актами, а також постановами правління Фонду, у т. ч., цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду. Основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача як установи, уповноваженої на призначення, виплату та перерахунок пенсії та діяльність якої врегульована вищезазначеними Положеннями, як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 р.. Наведене вище відповідачем не оспорюється.

11.11.16 р. позивач звернулась до відповідача як до установи, уповноваженої на призначення, виплату та перерахунок пенсії, із заявою про перерахунок пенсії як держслужбовцю у зв»язку з підвищенням зарплати з 01.12.15 р., зазначивши, що необхідні для цього дані (довідку) про зарплату просить відповідача витребувати самостійно. Наведене вище слідує з листа відповідача № 9 632/04 - 40 - 22 від 17.11.16 р., копії листа відповідача № 9 674/06 - 30 - 22 від 21.11.16 р., тексту письмового заперечення проти позову, і стверджується позивачем.

Листами № 9 632/04 - 40 - 22 від 17.11.16 р., № 9 674/06 - 30 - 22 від 21.11.16 р. відповідач відмовив позивачеві у, зокрема, видачі довідки про складові зарплати відповідно до постанови КМ України № 1 013 від 09.12.15 р. «Про упорядкування структури заробітної плати…», покликаючись на відсутність для цього підстав; зазначив, що позивачем 11.11.16 р. подано заяву про проведення перерахунку пенсії без будь - якої довідки про зарплату для проведення перерахунку, а тому і з цієї причини вбачає відсутність підстав для витребовування такої довідки ним самостійно.

Суд враховує, що в даному конкретному випадку мається співпадіння в одній особі відповідача - установи, що є для позивача установою - правонаступником установи, у якій вона працювала до виходу на пенсію, та установи, що уповноважена на призначення, виплату та перерахунок пенсії.

Згідно з абз. 5 п. 1.7 розд. 1, абз. 1 п. 2.7 розд. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФ України 25.11.05 р. N 22 - 1, що зареєстровано в МЮ України 27.12.05 р. за N 15 66/11 846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами; до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені п. п. 2 - 4 п. 2.1, п. 2.6 розд. 2.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з 11.11.16 р. по даний час у розпорядженні відповідача як установи, що уповноважена на призначення, виплату та перерахунок пенсії, немає довідки про зарплату працюючого держслужбовця відповідних посади та рангу (стосовно особи позивача), що була б надана йому позивачем разом із заявою про проведення перерахунку пенсії - для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для проведення такого перерахунку.

Такої довідки позивач відповідачеві при зверненні до нього із заявою про проведення перерахунку пенсії 11.11.16 р. не надавала, висловивши прохання про самостійне витребовування відповідачем такої інформації (довідки) в управлінні.

Хоча, як слідує з наданої відповідачем суду інформації (лист № 10 575/04 - 40 - 22 від 22.12.16 р.), дійсно, за станом на 01.12.15 р. на посаді, відповідній посаді держслужбовця, з якої на пенсію вийшла позивач, дійсно, мало місце встановлення з 01.12.15 р. зарплати для працюючого держслужбовця відповідної посади.

Тому, на думку суду, відповідач як установа, що є правонаступником установи, у якій до виходу на пенсію працювала позивач, не мала підстав відмовляти позивачеві у наданні такої ж інформації у формі довідки чи інформаційної доідки задля неперешкоджання позивачеві реалізувати своє подальше право на звернення до нього ж як до установи, що уповноважена на проведення перерахунку пенсії, із відповідною заявою про вирішення питання проведення перерахунку пенсії. Cуд вважає у цій частині право позивача порушеним і таким, що підлягає захисту.

За встановленим законодавством порядком і умовами призначення та перерахунку пенсій, призначення та перерахунок пенсій здійснюється відповідним пенсійним органом за певних умов, на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Державним органом за останнім місцем роботи у даному конкретному випадку було управління ПФ України у Ковельському районі Волинської області, правонаступником якого є відповідач. Однак, посилання позивача на наявність у відповідача можливості та повноважень на витребовування одним з його структурних підрозділів для використання у роботі по розгляду її заяви від 11.11.16 р. про перерахунок пенсії іншим його відповідним структурним підрозділом довідки про зарплату відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.93 р. N 637, суд відкидає як безпідставне.

Суд вважає, що за чинним законодавством відповідач не мав обов»язку формувати і витребовувати, видавати та приєднувати до заяви позивача від 11.11.16 р. довідку (відомості, інформацію тощо), запитувану позивачем у її заяві від 11.11.16 р., для використання у роботі (розгляді заяви позивача від 11.11.16 р.) як установа, уповноважена на призначення, виплату та перерахунок пенсії, навіть з огляду на надходження 11.11.16 р. заяви (спільної для двох вимог) позивача про проведення перерахунку пенсії і прохання про самостійне витребовування довідки (даних, інформації).

Суд вважає, що вирішенню відповідачем питання про навність чи відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з врахуванням довідки про зарплату, має передувати видача позивачеві такої довідки відповідачем як правонаступником установи, де працювала позивач до виходу на пенсію; подальше прийняття такої довідки від позивача відповідачем як установою, уповноваженою на призначення, виплату та перерахунок пенсії.

Органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а вирішують питання, пов»язані з цим та здійснюють її нарахування (перерахунок) пенсії на підставі наданих їм довідок про зарплату, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових зарплати, зазначених у таких довідках. Позивач же, відповідно, отримавши запитувану довідку, ознайомившись з її змістом, оформленням тощо, має право використовувати своє право на приєднання чи неприєднання її до своєї заяви про проведення перерахунку пенсії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановленими обставинами справи вбачається, що позивач за відсутності у неї відповідної довідки про зарплату, звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Відмова відповідача у проведенні такого перерахунку обгрунтована, серед іншого, ненаданням позивачем довідки про зарплату і відсутністю підстав для самостійного витребовування, приєднання до заяви позивача від 11.11.16 р. та подальшого розгляду такої довідки (даних, інформації) ним як установою, уповноваженою на призначення, виплату та перерахунок пенсії.

Такі доводи відповідача заслуговують на увагу.

Дії відповідача як установи, що є правонаступником установи, у якій працювала позивач до виходу на пенсію, по відмові у видачі їй довідки про зарплату позивач оспорила одночасно з діями відповідача як установи, уповноваженої на проведення перерахунку пенсії, що полягає у відмові у проведенні такого перерахунку.

Відповідач же як установа, уповноважена на призначення, виплату та перерахунок пенсії, має право визначати наявність у позивача права на перерахунок пенсії, однак, на підставі поданої заяви та відповідних документів, серед яких, безсумнівно, має бути довідка про зарплату.

Тому позовні вимоги позивача за винятком вимоги до відповідача як установи - правонаступника установи, у якій позивач працювала до виходу на пенсію, в частині зобов»язання видати їй відповідну довідку, що відображала б відомості, що цікавлять позивача, суд вважає безпідставними та передчасними та в частині таких вимог у задоволенні позову слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зобов»язати відповідача як установу, що є правонаступником установи, де до виходу на пенсі працювала позивач, видати останній довідку з конкретно визначеною інформацією; аналогічну тій, що надана суду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 8, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 17 - 19, 71, 79, 159, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 161 - 162 КАС України, абз. 5 п. 1.7 розд. 1, абз. 1 п. 2.7 розд. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФ України 25.11.05 р. N 22 - 1, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати Ковельське об»єднане управління Пенсійного Фонду України як установу - правонаступника установи, у якій працювала до виходу на пенсію ОСОБА_1, видати ОСОБА_1 відповідно до її заяви від 11.11.16 р. про, у т. ч. - видачу даних про заробітну плату державного службовця по відповідні посаді, - довідку про розмір посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, розмір надбавок та доплат, розмір премії, у т. ч., розмір премії до державних свят, розмір матеріальних допомог на оздоровлення та соціально - побутових потреб, пов»язаних з розміром окладу, що встановлені з 01.12.15 р., яку одержав державний службовець по відповідній посаді, з якої пішла на пенсію ОСОБА_1.

У задоволенні решти адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. М. Логвинюк