Справа № 804/2332/13-п
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2016 р. м. Київ К/800/45468/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Горбатюка С.А.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі за позовом приватного підприємства «Матеріал-Сервіс» до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, третя особа: виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року ПП «Матеріал-Сервіс» (далі - Підприємство) звернулося до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (далі - Інспекція) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31 січня 2013 року № ДЗ-2-Ю.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року, позов задоволено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Інспекція звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила скасувати судові рішення та відмовити в задоволенні позову.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією проведено позапланову перевірку додержання містобудівного законодавства Підприємством на площі Ясюковича в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

За результатами перевірки складено протокол від 23 січня 2013 року № 59/12, яким встановлено, що експлуатація будівлі центру моніторингу пасажирського транспорту загального користування на площі Ясюковича в м. Дніпродзержинську здійснюється без відповідного документу про введення її в експлуатацію.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23 січня 2013 року зафіксовано, що за адресою площа Ясюковича в м. Дніпродзержинську позивачем збудовано будівлі центру моніторингу пасажирського транспорту загального користування (автостанція), на які рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року (справа № 28/5005/266/2012) визнано за ПП «Матеріал-Сервіс» право власності на нерухоме майно без додаткового вводу в експлуатацію та зареєстровано право власності на нерухоме майно в Дніпродзержинському БТІ (витяг про державну реєстрацію права власності від 5 жовтня 2012 року № 35740630). На момент проведення перевірки будівельні роботи на об'єкті не виконувались. Об'єкт експлуатується на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 30 березня 2012 року № 117 «Про надання ПП «Матеріал-Сервіс» дозволу на відкриття автостанції на пл. Ясюковича в м. Дніпродзержинську».

23 січня 2013 року посадовими особами Інспекції винесено припис, яким вимагалось з метою усунення виявлених порушень ввести в експлуатацію будівлю центру моніторингу пасажирського транспорту загального користування (автостанцію) на пл. Ясюковича в м. Дніпродзержинську в термін до 23 лютого 2013 року.

Постановою від 31 січня 2013 року № Д3-2-Ю Підприємство визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 51516 грн.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, є документом, що посвідчує право власності певної особи на об'єкт нерухомості і є підставою для здійснення державної реєстрації в органах БТІ, а факт державної реєстрації об'єкта нерухомого майна свідчить про те, що такий об'єкт є прийнятим в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. За вказаних обставин, на думку судів, об'єкт будівлі центру моніторингу пасажирського транспорту загального користування прийнято в експлуатацію, експлуатується Підприємством на підставі рішення суду та реєстрації в БТІ, що не є порушенням норми частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає такий висновок судів попередніх інстанцій помилковим.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною першою статті 19 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 1952-IV якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною восьмою статті 39 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок), експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно з пунктом 10 у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

На підставі наведених норм, колегія суддів звертає увагу, що наявність рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2012 року, яким визнано право власності позивача на будівлі центру моніторингу пасажирського транспорту загального користування (автостанція), не виключає передбачений законом обов'язок щодо прийняття цього об'єкта нерухомого майна в експлуатацію.

Вказані обставини залишені судами поза увагою, що дає підстави стверджувати про невідповідність рішень судів вимогам законності та обґрунтованості, які встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є підставою для їх скасування та направлення справи на новий розгляд у відповідності до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді