Справа № 281/2/17
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/2/17
Провадження по справі № 2-а/281/47/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю секретаря Гельвейчук І.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ільїної С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом кандидата на посаду селищного голови Лугинської об'єднаної територіальної громади ОСОБА_1 до Лугинської селищної територіальної виборчої комісії Лугинського району Житомирської області щодо бездіяльності виборчої комісії та не здійснення контролю за використанням виборчих фондів кандидатами на посаду селищного голови під час проведення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад, об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 18 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

03.01.2017 року суб'єкт виборчого права - кандидат на посаду селищного голови Лугинської об'єднаної територіальної громади звернувся до суду з адміністративним позовом та просить:

- визнати бездіяльність Лугинської територіальної виборчої комісії в питанні не оприлюднення нею «відомостей остаточних фінансових звітів» з використанням виборчих фондів розпорядниками коштів у засобах масової інформації згідно вимог ч.10 ст.71 Закону України «Про місцеві вибори»-протиправними діями;

-зобов'язати селищну виборчу комісію оприлюднити відомості остаточних фінансових звітів щодо використання виборчих фондів розпорядниками коштів з дотриманням вимог ч.9, 10 ст.71 Закону України «Про місцеві вибори»-негайно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувана ним бездіяльність відповідача обумовила порушення його особистих прав в частині:

- «рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі» його як кандидата у порівнянні з іншими кандидатами, визначених ч.1,3,4 ст. 4 Закону України «Про місцеві вибори», оскільки він подав до комісії звіт про використання власного виборчого фонду;

- неможливості, за відсутності оприлюднення інформації комісії з даного питання, реалізувати його право, гарантоване ч.1 ст. 94 ЗУ «Про місцеві вибори», ч.1 ст.6 КАС України, ст. 55 Конституції України оскаржувати незаконні дії суб'єктів виборчого процесу, в т.ч. кандидатів на посаду селищного голови в разі їх незаконного використання коштів власних виборчих фондів, або встановленні комісією винних осіб у скоєнні порушень.

Зазначив, що він звертався з відповідними скаргами за період 16-18 грудня 2016 року про виявлені порушення під час виборчого процесу.

29 грудня 2016 року він отримав відповідь на своє звернення в якій йому було повідомлено, що його скарги направлені для розгляду до Лугинського відділку поліції, однак відповіді не отримано.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що вищевказані відомості стосовно остаточних фінансових звітів були оприлюднені в «інший спосіб» визначений комісією, а саме вивішувалися в приміщенні на дерев'яному парапеті для загального ознайомленні, крім того всі бажаючі могли ознайомитися зі вказаними матеріалами в холі приміщення виборчої дільниці.

На підтвердження свої доводів представником відповідача надано копію постанов аналізу звітів виборчого фонду, які звернулися до виборчої комісії зі своїми звітами, та в яких було ухвалено оприлюднити дану інформацію «в інший спосіб».

На думку представника відповідача вимоги позивача про оприлюднення даних відомостей саме в газеті не є правомірним, оскільки законом встановлену альтернативу таким діям, кожна з яких є рівнозначною.

Враховуючи наведене вважає, що при вчиненні дій та прийнятті рішень відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю, що в задоволенні позову має бути відмовлено з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі і делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається в якості доказів своїх вимог чи заперечень. Від доказування в порядку ст.72 КАС України сторони не звільнені.

Судом встановлено, що постановою Центральної виборчої комісії від 07.10.2016 року № 437 "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 18 грудня 2016 року" призначено вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів, визначених пунктом 1 цієї постанови, зокрема і в Житомирській області.

Кандидат на посаду селищного голови Лугинської об'єднаної територіальної громади ОСОБА_1 є суб'єктом виборчого процесу з виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів, що підтверджується копією рішення виборчої комісії № 7 від 24.11.2016.

Вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність по проведенню аналізу фінансових звітів щодо використання виборчих фондів розпорядниками коштів та оприлюдненню відомостей остаточних фінансових звітів позивач звертався з заявою до територіальної виборчої комісії з проханням оприлюднити аналіз проведений виборчою комісією по питанню законності виборчих фондів кандидатами на посаду селищного голови.

Позивач вважає, що такі дії комісії свідчать про ігнорування нею виконання власних повноважень, яке виражається в бездіяльності, як формі вчинення «протиправних дій», а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно пояснень представника відповідача інформація, яка стосувалася звітів виборчого фонду була вивішена для загального ознайомлення в приміщенні де розміщувалася виборча комісія у місці, вільно доступному для відвідувачів.

Доказів протилежного позивачем не надано.

Щодо звернень позивача зі скаргами до виборчої комісії стосовно порушень, які мали місце 16,17,18 грудня 2016 року та стосувалися антиреклами відносно нього, то як вбачається з пояснень представника відповідача, та не заперечувалося позивачем, вони були направлені за належністю до відділку поліції, станом на дату розгляду справи відповіді по ним не надходили.

Крім того, як вбачається з пояснень представника відповідача, наявність інших порушень, які б могли бути підставою для направлення повідомлення до правоохоронних органів про необхідність проведення перевірки - не встановлено.

Доказів існування інших правопорушень суду представником позивача не надано.

Суд, щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності, яка на думку позивача виразилася в не оприлюдненні нею відомостей остаточних фінансових звітів з використання виборчих фондів розпорядниками коштів у засобах масової інформації, зазначає таке.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до вимог ч.10 ст. 71 Закону України «Про місцеві вибори» «відомості проміжних та остаточних фінансових звітів оприлюднюються територіальною виборчою комісією протягом двох днів з дня їх отримання у місцевих друкованих засобах масової інформації, або в інший визначений нею спосіб». Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що вищевказані відомості стосовно остаточних фінансових звітів були оприлюднені в «інший спосіб» визначений комісією, а саме вивішування для загального ознайомлення в холі приміщення комісії у місці, вільно доступному для відвідувачів.

Доказів, які б спростовували інформацію викладену представником відповідача позивачем не надано.

У зв'язку з недоведеністю протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності) відповідача суд не має можливості задовольнити і вимогу позивача про зобов'язання відповідача оприлюднити відомості остаточних фінансових звітів щодо використання виборчих фондів розпорядниками коштів.

Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами у справі, у їх сукупності, та не спростовані протягом розгляду справи по суті. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що відповідач діяв правомірно, у межах своїх повноважень, порушення, зазначені позивачем є недоведеними, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В силу ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Керуючись зазначеними нормами права, суд дійшов висновку, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників виборчого процесу.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 у справі за позовом Акціонерного товариства «Санофі-Авентіс Франція» до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи - Державне підприємство «Державний фармакологічний центр Міністерства охорони здоров'я України», Відкрите акціонерне товариство «Фармак», Компанія «Мілі Хелскере Лімітед», Компанія «Новахім Індастріз Лімітед» про визнання протиправними та скасування рішень, яка в силу ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства є обов'язковою для виконання адміністративним судами.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про підтвердження заявлених позивачем доводів, та про порушення його конституційних прав, свобод та інтересів з боку відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог частини дев'ятої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовій збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем в адміністративному позові заявлено дві позовні вимоги за кожну з яких, враховуючи вищенаведене, має бути сплачено по 640 грн.

У зв'язку із несплатою позивачем судового збору при поданні позовної заяви до суду, з ОСОБА_1 має бути стягнено судовий збір у розмірі 1280 грн.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 19, 38 Конституції України, ст. 71 Закону України «Про місцеві вибори» , ст.ст. 6, 9-12, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 160, 162, 163, 167, 172, 177 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з кандидата на посаду селищного голови Лугинської об'єднаної територіальної громади ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1280 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку ч. 3 ст. 177 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку у дводенний строк з дня її проголошення.

Суддя Г.Д. Свинченко