Справа № 176/2760/16-а
Суддя: Гусейнов К. А.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/2760/16-а
провадження №2-а/176/17/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Гусейнова К.А.,

з участю секретаря Лоцман М.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Рубцової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом в якому просить поновити пропущений строк її звернення до суду. Визнати дії відповідача відносно невиплати їй пенсії неправомірними. Зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй невиплачену пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.06.2015 року. Зобов'язати відповідача провести індексацію втрачених доходів у зв`язку із затримкою та невиплатою пенсії з вини відповідача, на час набрання рішенням суду законної сили, а також компенсувати їй витрати судового збору.

Ухвалою судді від 21 грудня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона працює головним спеціалістом у відділі опрацювання документів Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради. З 09.03.2011 року перебуває на обліку у Жовтоводському відділі з питань призначення та перерахунку пенсій П'ятихатського об'єднаного управління пенсійного Фонду України та їй була призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу». З 01.04.2015 року виплату пенсії їй було припинено з тих підстав, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, яким, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак в п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказано, що в разі у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про державну службу в органах місцевого самоврядування». З огляду на викладене позивач вважає, що виплата їй пенсії припинена незаконно та підлягає відновленню з індексацією втрачених доходів. На її письмове звернення до відповідача про поновлення пенсії їй було відмовлено листом від 05.12.2016 року.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, вказала, що порушено її право на пенсію, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Рубцова В.В., що діє на підставі довіреності від 05.01.2017 року №108/12/46, позовні вимоги не визнала, з підстав зазначених в письмових запереченнях та зазначила, що вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, вказуючи, що позивач перебуває на обліку та отримувала пенсію за віком. На теперішній час працює в органах місцевого самоврядування. Виплату пенсії позивачеві згідно Закону України «Про державну службу», було припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року. Виплата таких пенсій припинена з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року. З 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911, відповідно до якого продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у 2016 році. Вважає, що твердження позивача щодо скасування норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно вказаних вище законів, як зазначено в ч.5 прикінцевих положень Закону № 213-VIII в разі неприйняття відповідного закону до 01.06.2015 року є неприйнятними, оскільки в цій частині прикінцевих положень мова йде лише про призначення пенсій, а не про поновлення її виплати. Також зазначила, що відповідач з 01.01.2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судових витрат.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ і з вересня 2011 року до 01.04.2015 року отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Судом також встановлено і не заперечується сторонами, що позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу опрацювання документів щодо призначення всіх видів соціальних допомог та контролю Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради.

Відповідно до листа відповідача від 05.12.2016 року щодо виплати пенсії ОСОБА_1 їй було відмовлено в поновленні пенсії (а.с.8). Згідно довідок П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 02.12.2016 року та 05.12.2016 року пенсія ОСОБА_1 з квітня 2015 року не виплачується (а.с.9, 10).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка чинна з 01.04.2015 року, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Після звільнення з роботи пенсії відповідно до цього Закону поновлюються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу у вересні 2011 року відповідно до Закону України «Про державну сулужбу», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

З огляду на зазначене, суд вважає, що з 01 червня 2015 року виплату позивачеві пенсії, призначеної в вересні 2011 року відповідно до Закону «Про Державну службу» має бути відновлено. З цих же підстав не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що в зазначеній вище частині прикінцевих положень Закону № 213-VIII мова йде лише про призначення пенсій, а не про поновлення її виплати.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання провести індексацію втрачених доходів на суму несвоєчасно виплаченої пенсії, у зв'язку із порушенням строків її виплати, приходжу до наступного.

Згідно з ст. 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Згідно статті 2 Закону України від 03 липня 1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Згідно пункту 10-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які придбали право на її призначення, проводиться, починаючи з місяця, в якому вони призначені.

Враховуючи, що позивач в адміністративному позові ставить питання щодо поновлення виплати пенсії, призначеної в вересні 2011 року відповідно до ЗУ "Про Державну службу", яка ще відповідачем не виплачена, вимоги щодо індексації пенсійних виплат є передчасними.

Статтею 1 цього Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Виходячи із зазначеного, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що спірні виплати позивачу нараховані не були, оскільки порушено питання про право на такі виплати, тому підстав для задоволення позовних вимог щодо компенсації втраченої частини доходу у зв'язку з невиплатою пенсії немає.

Також, суд вважає, що заява представника відповідача щодо застосування строку позовної давності є безпідставною, оскільки ухвалою судді від 21 грудня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Також, однією із підстав представника відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог позивача зазначено, що останній звернувся до суду не за місцем знаходження позивача у відповідності до п.1 ст.19 КАС України, яку суд також прийняти до уваги не може, оскілки, відповідно до п.2 ст.19 КАС України, адміністративні справ із приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у зв'язку з чим судовий збір у розмірі 551,20 гривень слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, Законом України «Про загальообовязкове державне пенсійне забезпечення», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-ІІІ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до П'ятихатського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати П'ятихатське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про Державну службу».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Компенсувати за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, що має ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят однієї) грн. 20 коп.

Постанову припустити до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського

міського суду К.А.Гусейнов