Справа № 336/3032/16-а (2-а/336/157/2016)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" грудня 2016 р. справа № 336/3032/16-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2016 р. у справі №336/3032/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя

треті особи - Відкрите акціонерне товариство "Запоріжелектромонтаж", Публічне акціонерне товариство "Запоріжстальбуд-1", Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізьке будівельно - монтажне управління",

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, -

встановив:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зниженням пенсійного віку на 5 років;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 25.03.2016 року та провести її виплату;

- стягнути з державного бюджету України (або відповідача на розсуд суду) судові витрати в розмірі 551,20 грн. судового збору та 1500,00 грн. на правову допомогу.

В заяві від 04.07.2016 року позивач просив вирішити питання про відшкодування понесених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 551,2 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2016 р. позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зниженням пенсійного віку на 5 років;

- зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 25 березня 2016 року та провести її виплати.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачу витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова в частині розподілу судових витрат мотивована тим, що позивачем сплачено 551,20 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету, тому ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. У зв'язку з відсутністю розрахунку витрат на правову допомогу в матеріалах справи, вимоги позивача щодо судових витрат в цій частині задоволенню не підлягають.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач, зокрема, зазначив, що не володіє необхідними юридичними знаннями, самостійно не може представляти інтереси в суді, захищати свої порушені права, брати участь у судових засіданнях, тому звернувся до адвоката за юридичною допомогою та уклав договір про надання юридичних послуг № 219 від 05.05.2016 року. Робота адвоката підтверджена квитанціями від 02.05.2016 року, від 05.05.2016 року, від 12.05.2016 року, від 25.05.2016 року, від 26.06.2016 року, від 15.06.2016 року, від 04.07.2016 року про надання правової допомоги. Відповідно до наданих позивачем до суду квитанцій про надання правової допомоги, витрати на правову допомогу, які були понесені позивачем, не перевищують граничного розміру компенсацій витрат на правову допомогу, передбачену Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", а тому відповідно до ч.1 ст.94 КАС України підлягають стягненню на користь позивача.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції а частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн.

06.12.2016 року до апеляційного суду надійшла заява позивача, в якій він просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2016 року по справі № 336/3032/16-а в частині відмови у задоволенні відшкодування витрат на правову допомогу; прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн.; справу розглянути без участі позивача на підставі існуючої практики з ідентичного питання. До зави позивач долучив акт виконаних робіт та копії квитанцій про сплату за участь адвоката у судовому засіданні від 26.10.2016 р., від 14.12.2016р. та від 21.09.2016 р.

Відповідач надіслав апеляційному суду клопотання, в якому просить розглянути апеляційну скаргу позивача без участі представника відповідача. Також відповідач зазначив, що заперечує проти апеляційної скарги позивача.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.185 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що відшкодуванню підлягають лише судові витрати позивача про сплату судового збору в сумі 551,20 грн., оскільки сплата судового збору підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Проте, за висновком колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, не врахував наступне.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 16 КАС України для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура.

Згідно частини 1 статті 58 КАС України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін (ч.5 ст.58 КАС України).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).

В той же час, відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (у редакції, чинній на момент здійснення судами розподілу судових витрат) розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць працездатних осіб становить з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

З огляду на зазначене, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат у зв'язку з прийняттям судового рішення в адміністративній справі на користь позивача, слід врахувати встановлений статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" граничний розмір витрат на правову допомогу, який може бути компенсований стороні, на користь якої прийнято рішення в адміністративній справі, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, який станом на 1 травня 2016 рік складає не більше 580,00 грн. (40% х 1450,00грн.) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, а з 1 грудня 2016 року 640 грн. (40% х 1600,00грн.).

Отже, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження судових витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. позивач надавав суду першої інстанції акт надання юридичних послуг від 26.05.2016 року (а.с.26), договір про надання юридичних послуг №219 від 05.05.2016р. (а.с.25) та копії квитанцій (а.с.27). На підтвердження витрат на правову допомогу за участь у судових засіданнях в сумі 1000 грн. позивач разом із заявою від 04.07.2016 року надавав суду першої інстанції копії квитанцій від 04.07.2016р. та від 15.06.2016р. (а.с.63).

В обґрунтування витрат на правову допомогу позивач надав апеляційному суду розрахунок витрат на правову допомогу (а.с.84, 137), копії квитанцій про сплату за участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції (а.с.136, 137), акт про надання юридичних послуг та виконаної роботи щодо договору про надання правової допомоги №219 від 05.02.2016 року від 14.12.2016 року (а.с.143).

Відповідно до матеріалів справи, на думку позивача, станом на 14.12.2016 року, на його користь підлягають відшкодуванню судові витрати на правову допомогу в сумі 5500 грн., яка складається з наступних витрат:

- консультація з питання призначення пенсії за віком за Списком №2 - 0,5 год. - 200 грн. (квитанція від 02.05.2016р.);

- складення та направлення заяви до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя з питання призначення пенсії за Списком №2 - 1 год. - 300 грн. (квитанція від 05.05.2016р.);

- повторна консультація з призначення пенсії за Списком №2 - 0,5 год. - 200 грн. (квитанція від 12.05.2016р.);

- ознайомлення з нормативно правовою базою з питання клієнта - 1 год. - 300 грн. (квитанція від 25.05.2016р.);

- складання та направлення адміністративного позову до суду - 1 год. - 500 грн. (квитанція від 26.05.2016р.);

- участь у судовому засіданні - 1 год. - 500 грн. (квитанція від 15.06.2016р.);

- участь у судовому засіданні - 1 год. - 500 грн. (квитанція від 04.07.2016р.);

- участь у судовому засіданні 21.09.2016 року - 1000 грн. (квитанція від 21.09.2016р.);

- участь у судовому засіданні 26.10.2016 року - 1000 грн. (квитанція від 26.10.2016р.);

- участь у судовому засіданні 14.12.2016 року - 1000 грн. (квитанція від 14.12.2016р.)

Відповідно до п.3.1. та 3.3. договору про надання юридичних послуг №219 від 05.05.2016р. вартість послуг за цим Договором складає за домовленістю сторін; виконання послуги та її оплата підтверджується актом виконаних робіт, якій підписується сторонами або уповноваженими представниками. Оплата послуг здійснюється на протязі п'яті діб з моменту отримання Замовником грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов було підписано та направлено до суду першої інстанції безпосередньо позивачем, а не його представником (а.с.6, 28). Також витрати за складення та направлення заяви до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя, надання консультацій та ознайомлення з нормативно правовою базою позивача, на думку колегії суддів, не належать до витрат на правову допомогу, які пов'язанні саме з розглядом цієї справи.

Отже, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо витрат за участь адвоката в судовому засіданні, то відповідно до матеріалів справи, адвокат Клопков С.М. приймав учать у судовому засіданні суду першої інстанції 15.06.2016 року з 12:37 год. по 12:44 год. (7 хв.) та 04.07.2016 року з 12:25 год. по 13:02 год. (37 хв.), про що свідчать записи у журналі судового засідання (а.с.65-67).

Ці витрати позивача підтверджуються квитанціями від 07.07.2016 року та від 15.06.2016 року (а.с.63), копії яких надавалися суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції під час вирішення питання про розподіл судових витрат мав врахувати також і витрати позивача на правову допомогу за представництво адвоката в суді в межах граничного розміру, передбаченого Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", тобто в сумі 425,33 грн. (580грн./60хв.*(37хв.+7хв.)). Тобто, загальна сума судових витрат, які підлягали відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, мала становити 976 грн. 53 коп. (551,20грн.+425,33 грн.).

Відповідно до п.1 ч.1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині розподілу судових, з викладенням абзацу абзац четвертий постанови наступним чином: "Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 976 грн. 53 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя".

Щодо судових витрат на стадії апеляційного провадження, колегія суддів зазначає, що в суді апеляційної інстанції представник позивача приймав участь в судовому засіданні лише 14.12.2016 року з 11:15 год. по 11:34 год. (19 хв.). Отже, сума судових витрат позивача на правову допомогу, що підлягає відшкодуванню становить 202,67 грн. (640грн./60*19хв.).

Позивачем у справі було сплачено 606,32 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Отже, судові витрати позивача у сумі 808,99 грн. (202,67грн.+606,32 грн.) також підлягають стягненню на корись позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2016 р. у справі №336/3032/16-а змінити, виклавши абзац четвертий постанови наступним чином:

"Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 976 грн. 53 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 808 грн. 99 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя.

Постанови апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.О. Коршун