Справа № 2-а-47-10-1012
Суддя: Яковенко В. С.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-а-47-10-1012/2010р.
ПОСТАНОВА

іменем України

9 березня 2010р. Іванівський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Яковенко B.C.

при секретарі Кулик A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УГІФУ у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання перерахувати пенсію. Позивачка посилається на те, що вона являються учасниками ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інвалідами 2 групи, від захворювання , яке повязано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і відповідачем їй призначена пенсія з розміром якої вона не згодна, оскільки обрахована пенсія не у відповідності з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст.49,50,54 ч.4 вказаного Закону, їх пенсія має складатись з державної пенсії, а також додаткової пенсії за шкоду завдану здоровю в розмірі, що призначається після виникнення права на пенсію. При цьому, додаткова пенсія, їй, як інвалідам 2 групи має становити 75% мінімальної пенсії за віком, а загальний розмір пенсії не може бути менше 8 мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідач при призначенні їй пенсії та обрахунку її розміру користувався не нормами вищевказаного закону, а постановами Кабінету Міністрі, чим порушив її конституційні права.

Позивачка просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його виконати їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальної пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду завдану здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 12.01.2005р. по 28.02.2010р., за період з 01.01.08р. по 31.05.08р. брати розмір державної і додаткової пенсії, який склався станом на 31.12.07р. без врахування змін розміру прожиткового мінімуму в звязку з дією до 22.02.2005р. Закону України №107-У1 від 28.12.2007р., яким було внесено зміни до ст..ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і надалі виплачувати в розмірах відповідно до законодавства, діючого на момент нарахування і виплати.

В судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач звернувся до суду з листом у якому позов не визнає та просить слухати справу у відсутності його представника.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає її позов задоволенню не підлягає.

Як вбачається з наданих позивачкою документів, вона являються інвалідом 2 групи, внаслідок захворювання, яке повязане з Чорнобильською катастрофою. Відповідно вона має право на пенсію в розмірі визначеному Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку , одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990р.р., у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Розмір пенсії позивачці обрахований саме за цим принципом, як вбачається з заперечень відповідача наданих до суду, відповідно матеріалів пенсійних справ та особистої заяви до УПФУ у Іванівському районі, самих позивачів. Таким чином пенсія позивачці призначена відповідно до її бажання, із її заробітку в зоні відчуження, а не із загальних правил. 23.03.2009р. позивачка знову звернулась до відповідача з заявою про перахування їй пенсії, в якій просить перерахувати їй пенсію з липня 1992року, проте, як вбачається з наданих позивачкою довідок про визнання її інвалідом, інвалідність позивачці була встановлена лише в 1993році і, відповідно її заява не могла бути задоволена відповідачем. Оскільки пенсія позивачці призначена та виплачується, за їх власним вибором, відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд не вбачає неправомірності в діях відповідача в частині призначення основної пенсії позивачам.

Додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю призначена позивачці в розмірі визначеному Постановою КМ України №894 від 13.07.2004р., оскільки постанови Уряду, відповідно до СТ.117 Конституції України є обовязковими до виконання. Згідно ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Призначаючи додаткову пенсію позивачці в розмірі визначеному КМ України, відповідач діяв правомірно, оскільки не вправі самовільно визначати порядок призначення пенсії, так як відповідно до ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Що стосується вимог позиваки, про зобовязання відповідача надалі проводити підвищення розміру основної і додаткової пенсії за шкоду здоровю, то така вимога є передчасною і не може бути предметом вирішення в суді, оскільки суд не вправі вирішувати спору про події, які не настали.

Таким чином дії відповідача не можуть бути визнані неправомірними, а оскільки відповідачем не допущено неправомірності в його діях, відповідно не підлягають задоволення вимоги позивачки вчинити дії, зокрема виконати перерахунок пенсії та проводити підвищення пенсії.

Керуючи ст.ст.99-100,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій скарга чи заява про апеляційне оскарження та на протязі 20 днів, з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга до Апеляційного адміністративного суду Київської області через Іванівський райсуд.

Суддя: