Справа № 8-а-269/12
Суддя: Макаровець А. М.
Дата ухвалення: 2012-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 8-а-269/12
У Х В А Л А

09 квітня 2012 року м.Кролевець

м.Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Макаровець А.М.,

за участі секретаря Сергієнко Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кролевецького районного суду від 13.01.2010 року у справі №2-а-496/10 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести донарахування та виплату допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2012 року УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області звернулося до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 13.01.2010 року у справі №2-а-496/10 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести донарахування та виплату допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як зазначає заявник, постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 13.01.2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З огляду на Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області вважає, що постанова Кролевецького районного суду Сумської області 13.01.2010 року у справі №2-а-496/10 підлягає перегляду у звязку з нововиявленими обставинами згідно з п.1 ч.2 ст.245, ст.ст. 246-249 КАСУ.

Конституційний суд України у рішенні від 26.12.2011 року №20-рп/2011 року визначив щодо відповідності Конституції України (конституційності) п.4 розділу УІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» підтверджено право КМУ, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права.

Так, згідно зі ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

За таких умов, на підставі прийнятого 26.12.2011 року рішення Конституційного Суду України №20-рп/2011 виникає юридично обґрунтоване твердження, що при вирішенні справ за адміністративними позовами чорнобильців суди повинні застосовувати постанови Кабінету Міністрів України, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розміри відповідних виплат зазначеній категорії громадян.

Крім того, 25.01.2012 року Конституційним Судом України прийнято рішення №1-11/2012, в якому викладені правові позиції, що судам під час вирішення справ щодо питань соціального захисту прав громадян необхідно застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Крім того, встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 26.12.2011 року №20-рп/2011 виникли істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, відповідно до п.1 ч.2 ст.245 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.253 КАС України УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області просить суд переглянути постанову від 13.01.2010 року у звязку з нововиявленими обставинами, скасувати її і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набрала законної сили 05.04.2011 року.

Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА, будучи належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило, надало письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі їх представника, з відміткою про те, що свою заяву управління підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити (а.с. 48).

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Вивчивши обставини справи, перевіривши обґрунтованість доводів заяви, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Як передбачено ст. 246 КАС України, особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Ч.1 ст.245 КАС України передбачає, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ч.2 ст.245 КАС України, ними є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Із змісту заяви УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області вбачається, що в якості нововиявленої обставини ним визначено відповідно до п.1 ч.2 ст.245 КАС України істотну для справи обставину, що не була і не могла бути відома УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області як особі, яка брала участь у справі, а саме рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25.01.2012 р. та рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р., на підставі яких суд при розгляді справи, на думку заявника, повинен був їх застосовувати.

Як передбачено ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України» №422/96-ВР від 16.10.1996 р. Конституційний Суд України приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у пункті 1 статті 13 цього Закону. У разі, якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У разі прийняття Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Президента України рішення про визнання акта Кабінету Міністрів України таким, що відповідає Конституції України, Указ Президента України про зупинення дії такого акта втрачає чинність з дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення.

Відповідно до ст.74 цього ж Закону, Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

З наведеного суд встановив, що рішення Конституційного Суду України набирає чинності від дня його прийняття і не регулює правовідносин, які виникли до набрання ним чинності.

Крім того, як передбачено ч.3 ст.245 КАС України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони чи інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Оскільки рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 прийнято 26.12.2011 р., а заява про перегляд судового рішення надійшла до суду 15.02.2012 року, то заявник пропустив строк подання заяви про перегляд вищезазначеної постанови Кролевецького районного суду з підстав, зазначених у даному рішенні Конституційного Суду України. Крім того, при постановленні даного рішення Конституційним Судом України не вирішувалося питання щодо механізму реалізації положень ст.ст.48, 62, 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким керувався Кролевецький районний суд при прийнятті постанови від 13.01.2010 року у справі №2-а-496/10.

Наведені у заяві УПСЗН Кролевецької РДА доводи про те, що суд допустив помилку в застосуванні норми права, також є безпідставними, оскільки як нововиявлені можуть розглядатися такі обставини, що обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін або мають істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, але про які не знали й не могли знати заявник і суд.

На час винесення постанови (13.01.2010 року) не було рішення Конституційного Суду України про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності, який передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. При винесенні зазначеної постанови суд керувався положеннями ч.4 ст.9 КАС України, яка передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР), закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, отже рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25.01.2012 р. та рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р., на які посилається УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області, які зворотної сили не мають, не можуть бути нововиявленими обставинами.

Таким чином, посилання УПСЗН Кролевецької РДА Сумської області не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вони не діяли на час розгляду справи.

Інших передбачених законом підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник не вказав і за матеріалами справи вони відсутні.

Керуючись п.1 ч.2 ст.245, ч.3 ст.245, ст.ст. 252, 253 КАС України,

У Х В А Л И В:

відмовити в задоволенні заяви управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кролевецького районного суду від 13.01.2010 року у справі №2-а-496/10 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести донарахування та виплату допомоги на оздоровлення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з поданням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: ОСОБА_2