Справа № 826/10409/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 грудня 2016 року 08:05 №826/10409/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК»
до треті особи без самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області 1) ОСОБА_1 2) ОСОБА_2
про зняття арешту,
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у якій просить суд зняти арешт з автомобіля марки SUBARU TRIBECA 2006 універсал, номер кузова/рами/коляски НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, що перебуває в заставі публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», на який було накладено арешт згідно із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданою Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.02.2014 ВП №42094963 та згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданою Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.06.2016 ВП №50818946.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протиправними діями відповідача порушено права публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» як іпотекодержателя. Зокрема, на виконання кредитного договору, ОСОБА_1 передав у заставу позивачу транспортний засіб, на який згодом відповідачем накладено арешти шляхом прийняття відповідних постанов.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

28.12.2006 між АКБ «Правекс-Банк» (банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №3249-001/06Р, відповідно до якого з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується, за договором купівлі-продажу автомобіля №3249-001/0бР від 26.12.2006, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі і з урахуванням вимог п. 6.1.12 даного Договору, банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 50000 (п'ятдесят тисяч) доларів США.

Одночасно для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, 28.12.2006 між АКБ «Правекс-Банк» (заставодержатель), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 (заставодавець) укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого заставодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором №3249-001/0бР від 28.12.2006 та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, надалі - «основне зобов'язання», передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно: автомобіль марки SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2006, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний НОМЕР_1.

Рішенням Білгород-Дніпровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2016, яке набрало законної сили 01.04.2016, з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором 3249-001/0бР від 28.12.2006 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК».

17.02.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від ВП№42094963 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1.

Постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області від 15.06.2016 ВП№50818946 накладено арешт на транспортні засоби ОСОБА_1, у тому числі й на автомобіль марки SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2006, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний НОМЕР_1.

Позивач не погоджуючись із зазначеними арештами майна ОСОБА_1 в частині арешту автомобіля марки SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2006, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний НОМЕР_1, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В обґрунтування правової позиції публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» зазначено, що накладенням арешту на транспортний засіб порушено його права, оскільки транспортний засіб перебуває у заставі банку і пріоритет права на задоволення забезпечених заставою вимог належить саме публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК».

Відповідно до частини першої та другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема такими документами є виконавчі листи, що видаються судами.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частинами першою, другою та п'ятою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено право відповідача виносити постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Разом з тим, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про заставу» (в редакції чинній на момент укладання договору застави) застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону.

Згідно статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.

Частиною 5 статті 18 Закону України «Про заставу» визначено, що якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

Згідно статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

В той же час, частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Зокрема, в частиною першою та другою статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

При цьому, поняття пріоритету та вищого пріоритету розтлумачено в статті 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме: пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно; вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна.

Крім того, положеннями статті 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Так, між 28.12.2006 між АКБ «Правекс-Банк» (банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, за реєстраційним №1384, який діє до повного розрахунку заставодавця із заставодержателем за кредитним договором від 28.12.2006 №3249-001/0бР.

Відповідно до положень договору кредиту від 28.12.2006 №3249-001/0бР кінцевим терміном користування кредитними коштами є 28.12.2012.

Таким чином з вище зазначеного вбачається, що право на заставлене майно у позивача виникло раніше, ніж були винесені відповідачем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.02.2014 ВП №42094963 та від 15.06.2016 ВП №50818946.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на черговість реєстрації зазначених вище обтяжень, суд приходить до висновку, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» володіє переважним пріоритетом на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж майна, як наслідок суд погоджується з доводами позивача, на рахунок того, що існування арешту на заставне майно, порушує права публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» як заставодержателя відносно реалізації предмета застави при наявності фактів невиконання кредитних зобов'язань.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на майно в частині автомобіля марки SUBARU, модель TRIBECA, рік випуску 2006, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний НОМЕР_1, який перебуває в заставі у позивача, обмежує його забезпечене заставою право на задоволення своїх вимог за договором застави транспортного засобу, у зв'язку з чим, вимоги позивача про зобов'язання відповідача зняти арешт з майна ОСОБА_1, яке перебуває в заставі у позивача підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 №826/1735/15 та в постановах Вищого адміністративного суду України від 19.02.2015 №К800/9687/13 та від 01.03.2016 №0870/5301/12.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» задовольнити.

2. Зобов'язати Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області зняти арешт з автомобіля марки SUBARU TRIBECA 2006 універсал, номер кузова/рами/коляски НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, що перебуває в заставі публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», на який було накладено арешт згідно із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданою Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.02.2014 ВП №42094963 та згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданою Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 15.06.2016 ВП №50818946.

3. Стягнути з Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» () судові витрати в сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський