Справа № 823/2107/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 січня 2017 року справа № 823/2107/16

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Каліновська А.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) №980-021-000000480 від 28.10.2014;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) №980-021-000000480 від 28.10.2014 та подати додаткову інформацію про включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб після отримання від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича додаткової інформації про включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників - включити її до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) №980-021-000000480 від 28.10.2014 та провести відшкодування коштів відповідно до вимог Закону.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дана позовна заява подана з порушенням вищезазначеної статті.

Відповідно до ч. 3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно ч. 2 статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI (в редакції станом на час звернення до суду з даним позовом) визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VIII від 25 грудня 2015 року установлено розмір мінімальної заробітної плати на 2016 рік, а саме, у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем одночасно заявлено три позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, розмір судового збору за подання позивачем до адміністративного суду вказаного позову становить 1653 грн. 60 коп. (1378 грн. (мінімальна заробітна плата) х 0,4 розміру мінімальної заробітної плати) = 551 грн. 20 коп. х 3 вимоги немайнового характеру = 1653 грн. 60 коп.).

Частиною 1 ст. 88 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 106 КАС України, зокрема, передбачено, що у позовній заяві у разі необхідності зазначається клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачем не сплачено у повному розмірі судовий збір за подання вказаного адміністративного позову, не надано суду документ, який підтверджує звільнення позивача від сплати судового збору, не заявлено клопотання та не надані відповідні докази щодо вирішення питання про звільнення його від сплати судового збору або розстрочення, відстрочення, зменшення розміру судового збору.

У позовній заяві позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Необхідно зазначити, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що крім випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (частини 1, 2 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Враховуючи викладене, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надає послуги у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 106 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, а також, зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлена також позовна вимога до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак позивач визначив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, що не узгоджується із ст. 106 КАС України.

На підставі вищезазначеного, подана позовна заява підлягає залишенню без руху в силу ч. 1 ст. 108 КАС України.

Враховуючи встановлене, керуючись ст.108 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків в термін до 27.01.2017 року. В строк, наданий судом, позивачу необхідно усунути зазначені вище недоліки.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

3.Роз'яснити позивачу, що у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд за правилами, встановленими ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суддя А.В. Каліновська