Справа № 464/6108/16-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/6108/16-а
пр.№ 2-а/464/285/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування в порядку адміністративного судочинства рішення суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати протокол про порушення митних правил № 2362/20910/16 від 14.06.2016 року та визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2362/20910/16 від 27 липня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.06.2016 року працівником митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС України відносно нього складено протокол № 2362/20910/16 за ч.3 ст. 470 МК України. На підставі даного протоколу заступником начальника Львівської митниці МФС Тодощук А.В. прийнято постанову № 2362/20910/16 від 27 липня 2016 року, згідно якої його визнанно винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 13.07.2015 року близько 13.30 год. він на автомобілі «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1, в'їхав в зону митного контролю митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці, прямуючи з України в Республіку Польща у службову поїздку, обравши під час проходження митного контролю смугу руху «зелений коридор». Під час проходження митного контролю, відповідно до ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України виявилось, що даний транспортний засіб був ввезений в режимі «транзит», призначення «особисте користування», через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці, зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 14.06.2016 року не вивозився та у інший режим не поміщений. Зазначає, що вибір будь-якого митного режиму здійснюється виключно шляхом цілеспрямованого волевиявлення декларанта, зокрема шляхом подання ним митної декларації або прирівняного до неї документа, після чого така особа приймає на себе зобов'язання дотримуватись умов такого митного режиму й при цьому митні органи не наділені правом обирати будь-який митний режим. Зазначає, що відповідачем у постанові не наведено жодних доказів подання ним митної декларації або будь-якого іншого документа щодо поміщення ввезеного автомобіля у митний режим «транзит», а також доказів ознайомлення позивача із обранням митницею саме режиму «транзит», що означає протиправність застосування ст.95 МК України, за порушення яких передбачена відповідальність ст.470 МК України. Стверджує, що ввезений позивачем транспортний засіб має комерційне призначення та повинен перебувати у митному режимі "тимчасове ввезення, а не "транзит". Окрім цього, покликається на те, що відповідачем пропущено строк накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеним у адміністративному позові.

Представник відповідача Львівської митниці Державної фіскальної служби України у судовому засіданні позовні вимоги заперечив у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

14 червня 2016 року старшим державним інспектором ВМО №3 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Приходько Д.Л. було складено протокол про порушення митних правил №2362/20910/16 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України.

На підставі вказаного протоколу заступником начальника Львівської митниці ДФС Тодощуком А.В. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №2362/20910/16 від 27.07.2016 року, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. З даної постанови вбачається, що 13.07.2015 року близько 13.30 год. Через митний пост «Рава Руська» Львівської митниці ДФС каналом, позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «Jeep Cherokee», VIN IJ8GLN8792W210156, реєстраційний номер НОМЕР_1, в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 14.06.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 95 МК України, строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту не повинен перевищувати 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Однак, суду таких документів не надано.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477, 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом, невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Таким чином, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Отже, у розглядуваній ситуації, з врахуванням того, що вказана бездіяльність позивача продовжувалась шляхом протиправної бездіяльності позивача щодо недоставки транспортного засобу до органу доходів і зборів понад встановлений МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - таке порушення є триваючим.

За таких фактичних обставин справи, слід керуватись приписами ч.1 ст.467 МК України про те, що адміністративне стягнення за вчинення триваючого порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього порушення.

Одночасно слід зазначити, що стаття 467 МК України не містить переліку триваючих порушень.

Суд не вважає обгрунтованими покликання представника відповідача на те, що виявити вчинене позивачем порушення у сфері митних правил у шестимісячний строк з моменту його вчинення, зокрема і шляхом перевірки внутрішніх баз даних, наприклад АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, не було можливим через значну завантаженість відповідних працівників. А відтак, суд приходить до висновку, що таке порушення могло та мало би бути виявлене та невідкладно зафіксоване у протоколі про порушення митних правил. Однак, жодних дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протягом шести місяців після виявлення такого службовими особами Львівської митниці ДФС вчинено не було.

Так, відповідно до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявлено лише 14.06.2016 року в день складення протоколу про порушення митних правил.

А відтак, суд приходить до висновку, що вчинене позивачем порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 МК України, являється триваючим порушенням. Адміністративне стягнення за таке порушення мало би бути виявлене та могло бути накладене не пізніше 6 місяців з дня вчинення порушення. Однак, відповідачем пропущено строк накладення адміністративного стягнення, у зв'язку із чим дану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 95, 458, 460, 467, 470, 494 Митного кодексу України та ст.ст. 1, 6, 11, 17, 18, 69, 71, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Постанову у справі про порушення митних правил №2362/20910/16 від 27 липня 2016 року відносно ОСОБА_1 - визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:

Постанова є оригіналом, виготовлена в одному примірнику і зберігається у справі №464/6108/16-а.