Справа № 206/6334/16-а
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6334/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.12.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 8 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпро Кравець Миколи Степановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №1 УПП м. Дніпропетровську Кравець М.С. про визнання протиправними дії інспектора та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою інспектора ППР №3 батальйону №1 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Позивач вважає дану постанову неправомірною з наступних підстав. Відповідно до постанови позивач керуючи транспортним засобом «Ваз 11 185», державний номер НОМЕР_1, 30.10.2016 року в м. Дніпро по вул. Гаванська керував ТЗ з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п.30.7 ПДД. Позивач вважає дії інспектора протиправними оскільки справа мала розглядатися за місцезнаходженням органу уповноваженого її розглядати, інспектор не надав можливості скористатися правами, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено особу, яка її розглядає, оскаржувана постанова не містить жодного доказу її правомірності. Позивач просив суд визнати дії інспектора щодо розгляду справи протиправними та скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та пояснив, що дійсно його було зупинено працівником патрульної поліції через те, що на його автомобілі не працювало освітлення номерного знаку в темну пору доби. Він не заперечує даний факт, однак перед початком руху він перевіряв справність свого автомобіля та усі світові прилади вули в справному стані. Просив задовольнити свої вимоги на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та пояснив, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним була складена у відповідності до вимог закону.

Приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №1 УПП м. Дніпропетровська позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 170 грн., що підтверджується постановою серії АР № 242040 від 30.10.2016 року (а.с. 7).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Так, позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення п.30.7 ПДР України, відповідно до якого, забороняється експлуатація транспортних засобів з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. В той же час позивач зазначає, що дані обставини дійсно мали місце, однак не годен з місцем розгляду справи відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.258 КУпАП працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Т.ч. працівник патрульної поліції повинен дотримуватися вимог ст.283 КУпАП, що означає що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За правилами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи ті обставини, що правопорушення дійсно мало місце, проти чого позивач не заперечує, суд критично ставиться до тверджень позивача щодо неправомірності дій відповідача при складенні постанови про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи дійсні обставини скоєння даного правопорушення, а також той факт, що позивач дійсно з об'єктивних причин міг не знати про несправність лампи освітлення номерного знаку на його автомобілі, суд приходить до висновку, що воно не створили небезпеки або перешкод іншим учасникам дорожнього руху,а також не заподіяло шкоди інтересам фізичних, юридичних осіб, суспільства або держави. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість звільнити позивача від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого правопорушення.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Відповідно до ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову та зміни постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 22, 245, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 71, 94, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №242040 від 30.10.2016 року, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у зв'язку із малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя О.П.Румянцев