Справа № 804/9203/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 грудня 2016 р. справа № 804/9203/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1 - Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, відповідача-2 - Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

29 грудня 2016 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідачів вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 8920775 від 29.07.2009 р. про заборону відчуження нерухомого майна позивача.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам ст. 106 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі, доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Позовну заяву подано від імені ОСОБА_1, проте, документів на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.106 КАС України, позовна заява має містити найменування відповідача, до якого звернуто позовні вимоги.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 КАС України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України, у разі подання позову до декількох відповідачів, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог окремо щодо кожного з відповідачів.

В порушення наведених вище вимог закону, позивач, викладаючи обставини, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги, жодним чином не розмежував повноваження відповідачів - Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради та Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не зазначив, які конкретно дії в межах наданих повноважень не виконано окремо відповідачем-1, та окремо - відповідачем-2, а також, заявив вимогу про зобов'язання вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 8920775 від 29.07.2009 р. про заборону відчуження нерухомого майна позивача одночасно до двох відповідачів у справі, що унеможливлює розгляд справи по суті.

У зв'язку з чим, позивачу необхідно шляхом складання тексту нової позовної заяви, зазначити зміст позовних вимог та навести виклад обставин, якими вони обґрунтовуються, окремо щодо кожного з відповідачів у справі - зокрема, зазначити, хто з відповідачів і в якій частині має вчинити конкретні дії, які саме дії, та якою нормою права це передбачено.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви також з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого строку, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та поданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору по даній справі є запис, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 8920775 від 29.07.2009 року. Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на лист Бабушкінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції від 29.12.2015 р. № 0314/22753/4.

Отже, оскаржувані дії та рішення по даній справі прийняті суб'єктами владних повноважень за межами встановленого законом шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду із зазначеним позовом.

Враховуючи, що у позовній заяві відсутнє обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, при поданні до суду нової позовної заяви позивачу необхідно зазначити причини пропуску ним строку звернення до суду з цих підстав, та надати їх документальне підтвердження.

Крім того, ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру, проте, судовий збір за подання до суду адміністративного позову не сплачений, підстав для звільнення від його спалити, не наведено.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року встановлена на рівні 1 378 гривень.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.) визначено, що у разі, коли у позовній заяві об'єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, при зверненні до суду позивачу необхідно було сплатити на реквізити суду (одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір у розмірі 551,2 грн. із заявленої ним немайнової вимоги.

Враховуючи, що судовий збір позивачем сплачений не був, разом з новою позовною заявою позивачу необхідно надати до суду оригінал документа про сплату судового збору, виходячи із характеру та кількості заявлених позовних вимог у новому позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 25 січня 2017 року для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: шляхом подання нової позовної заяви, конкретизувати зміст заявлених позовних вимог окремо щодо кожного з відповідачів, виклавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; надати документи на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (копії паспорту); зазначити причини пропуску строку звернення до суду, та надати їх документальне підтвердження; надати оригінал документа про сплату судового збору, виходячи із характеру та кількості заявлених позивачем позовних вимог.

Роз'яснити позивачу, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна