Справа № 803/1790/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року Справа № 803/1790/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Масюк Г. С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бірука В. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3 Г.) звернувся в суд з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області (далі - відповідач) про скасування постанови від 01.08.2016 року № 015718 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.08.2016 року № 015718 до позивача застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, однак вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області не було повідомлено його (його представника) про час, дату і місце розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений права на захист, тому просить скасувати оскаржувану постанову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач та у судовому засіданні представник відповідача позовних вимог не визнали, посилаючись на те, що під час перевірки транспортного засобу марки МАЗ, модель 54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричіпом марки МАЗ, модель 9758, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належить на праві власності ОСОБА_4 (згідно договору оренди автомобіля від 01.01.2014 року вищевказаний транспортний засіб передано в тимчасове платне користування позивачу) за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу було встановлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме надання послуг з перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень (навантаження на одиночну віст становило 13,95 т при нормативно допустимих 11 т, навантаження на строєні осі становило 24,15 т при нормативно допустимих 22 т., повна маса транспортного засобу становила 44,55 т при максимально дозволеній для такого типу транспортного засобу - 40 т.), без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами, що стало підставою для застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу в розмірі 1700 грн. на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вважають, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Укртрансбезпеки від 15.07.2016 року № 422 та відповідно до направлення на перевірку від 15.07.2016 року № 010929 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області 19.07.2016 року на 133 км а/д М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів, зокрема проведено перевірку транспортного засобу марки МАЗ, модель 54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричіпом марки МАЗ, модель 9758, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом здійснення габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу.

Відповідно до договору оренди автомобіля від 01.01.2014 року транспортний засіб марки МАЗ, модель 54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000 року випуску, з напівпричіпом марки МАЗ, модель 9758, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2000 року випуску, передано ОСОБА_4 в тимчасове платне користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 для використання у його виробничо-господарській діяльності.

Відповідно до чеку зважування № 03513, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю 19.07.2016 року, у результаті зважування було зафіксовано наступні навантаження на осі зазначеного вище транспортного засобу: перша вісь справа 3400 кг, зліва 3050 кг, разом 6450 кг; друга вісь справа 6700 кг, зліва 7250 кг, разом 13950 кг; третя вісь справа 3850 кг, зліва 3250 кг, разом 7100 кг; четверта вісь справа 3500 кг, зліва 4000 кг, разом 7500 кг; п'ята вісь справа 5050 кг, зліва 4500 кг, разом 9550 кг. Таким чином, навантаження на одиночну вісь становило 13,95 т при нормативно допустимих 11 т, навантаження на строєні осі становило 24,15 т при нормативно допустимих 22 т. При цьому повна маса транспортного засобу становила 44,55 т при максимально дозволеній для такого типу транспортного засобу - 40 т.

За результатами зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2016 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2016 року № 0006446 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 19.07.2016 року № 1.

Також складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.07.2016 року, яким встановлено порушення, а саме відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Із вищезазначеним актом перевірки було ознайомлено водія ОСОБА_5, від пояснень та від підпису останній відмовився, про що свідчить відповідна відмітка у даному акті.

На підставі акту перевірки від 19.07.2016 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Волинській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.08.2016 року № 015718, відповідно до якої за допущення надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 та статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», накладено на позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами, дозволяється за наявності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами габаритно-вагового контролю, проведеного 19.07.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області під час перевірки транспортного засобу марки марки МАЗ, модель 54329, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричіпом марки МАЗ, модель 9758, реєстраційний номер НОМЕР_2 встановлено, що навантаження на одиночну вісь становило 13,95 т при нормативно допустимих 11 т, навантаження на строєні осі становило 24,15 т при нормативно допустимих 22 т., повна маса транспортного засобу становила 44,55 т при максимально дозволеній для такого типу транспортного засобу - 40 т., що підтверджується чеком результатів зважування від 19.07.2016 року № 003513, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2016 року, актом № 0006446 від 19.07.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Враховуючи те, що за результатами габаритно-вагового контролю встановлено, що вагові параметри транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 відсотки, тому цей транспортний засіб є великоваговим, відтак відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» обов'язковим документом для руху такого транспортного засобу автомобільними дорогами є відповідний дозвіл, виданий компетентними уповноваженими органами.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту наявності у позивача такого дозволу при перевезенні вантажу даним транспортним засобом.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без спеціального дозволу. Відтак, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700,00 грн. згідно постанови від 01.08.2016 року № 015718.

Посилання позивача на те, що посадовими особами відповідача за результатами здійснення габаритно-вагового контролю не було складено протоколи про адміністративне правопорушення, не винесено постанови про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 132-1 КУпАП, та не було проведено тимчасове затримання транспортного засобу у відповідності до статті 265-2 КУпАП, що, на думку позивача, свідчить про відсутність порушень законодавства про автомобільний транспорт, суд не бере до уваги, оскільки відповідач у справі не наділений повноваженнями щодо складання протоколів, щодо розгляду справ відповідно до статті 132-1 КУпАП та щодо затримання транспортного засобу, так як такі повноваження належать до компетенції органів Національної поліції.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки зазначений Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності при здійсненні планових та позапланових заходів. Водночас згідно наказу Укртрансбезпеки від 15.07.2016 року № 422 та відповідно до направлення на перевірку від 15.07.2016 року № 010929 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів.

Також не приймаються до уваги твердження позивача про те, що його чи його уповноважену особу не було ознайомлено з актом перевірки та не надано один примірник останнього, з огляду на наступне.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 20 Порядку № 1567 за результатами планової або позапланової перевірки за місцезнаходженням суб'єкта господарювання складається акт за формою згідно з додатком 2. Акт складається у двох примірниках, кожен з яких підписується посадовими особами, що провели перевірку, та посадовою особою суб'єкта господарювання або фізичною особою - суб'єктом господарювання (далі - уповноважена особа суб'єкта господарювання). Один примірник акта передається уповноваженій особі суб'єкта господарювання, щодо якого було проведено перевірку, інший - до органу державного контролю.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що лише при здійсненні планових та позапланових перевірок акт проведення перевірки складається у двох примірниках за формою згідно додатку № 2, один примірник якого передається уповноваженій особі суб'єкта господарювання, щодо якого було проведено перевірку, інший - до органу державного контролю. Водночас у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт складається акт в одному примірнику за формою згідно додатку №3.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що позивача не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, однак, на переконання суду, порушення відповідачем процедури повідомлення позивача про розгляд справи не може бути єдиною та самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки матеріалами справи підтверджено факт порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 10 січня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя О. О. Андрусенко