Справа № 818/1450/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 р. Справа №818/1450/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

суддів - Гелети С.М., Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1450/16

за позовом ОСОБА_3

до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо призначення та проведення його атестації;

- скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №3 НПУ від 12.10.2016р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно нього.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.11.2015р. він був призначений на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з присвоєнням звання «майор поліції». При цьому позивач посилається ст.ст.56,58 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до норм якого службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського, та призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Тому позивач вважає, що з виданням вищеназваного наказу від 11.11.2015 року відповідач підтвердив, що він відповідає вимогам до поліцейських, спеціальне звання майор поліції присвоєне йому у встановленому порядку і це призначення на зазначену посаду в поліції є безстроковим. ОСОБА_3 наголошує на тому, що в НПУ не було підстав призначати та проводити щодо нього атестацію, оскільки встановлений ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» перелік підстав для проведення атестування поліцейських є вичерпним, а закріплена в ч.1 цієї ж статті мета проведення атестування не створює самостійну підставу. Крім того, пункти 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» не передбачають процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Також позивач вважає необєктивним, необґрунтованим та упередженим висновок Центральної атестаційної комісії №3 від 12.10.2016 р. про його невідповідність займаній посаді, оформлений атестаційним листом на підставі співбесіди, без врахування критеріїв, встановлених п.16 «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, оскільки атестаційної комісією не аналізувалася повнота виконання ним функціональних обовязків (посадових інструкцій), показники службової діяльності, рівень теоретичних знань та професійних якостей, натомість характеристика безпосереднього керівника є позитивною та за результатами проведеного тестування він набрав 35 балів з тесту на загальні здібності та навички (при мінімально необхідній кількості балів 25) та 27 балів з професійного тестування (при мінімально необхідній кількості балів 25). Негативний висновок комісії ґрунтується лише на тому, що позивач за наслідками пройденого поліграфу не рекомендований для служби в поліції, однак це не має вирішального значення, оскільки результати проходження тестування на поліграфі повинні оцінюватися разом із іншими матеріалами. Вказане, на думку ОСОБА_3, означає, що атестаційна комісія однобоко та упереджено розглянула атестаційний лист в порушення принципу обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції.

Атестаційна комісія не запропонувала йому переведення на іншу посаду, що відповідає його професійному рівню, або направлення на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, чим порушила вимоги ст.13 Закону України «Про професійний розвиток працівників». Матеріали, що вивчались атестаційною комісією, не дають підстав для висновку, що позивач неналежним чином виконує свої посадові обовязки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, не володіє оперативною обстановкою. Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що висновок комісії є протиправним та має бути скасований.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі із наведених вище підстав.

Представник відповідача НПУ в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував (а.с.43-45), зазначивши, що атестування поліцейських проводилось атестаційними комісіями органів поліції відповідно ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей та, зокрема, з метою визначення відповідності посадам, на які вони призначені, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Згідно з Інструкцією №1465 атестування поліцейських проводиться у два етапи - тестування та співбесіда. Так, позивач пройшов тестування на загальні здібності та навички (35 балів із 60) та на знання законодавчої бази (27 балів із 60), однак за результатами проходження тестування на поліграфі він не рекомендований для служби в поліції, про що зазначено у розділі «Оцінка». Крім того, згідно з наданою на розгляд атестаційної комісії інформаційною довідкою ОСОБА_3 за період проходження служби мав шість дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни у вигляді зауваження, догани та суворої догани. Під час співбесіди позивачу ставилися питання щодо професійної діяльності останнього та його мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції. Враховуючи низькі бали тестування, негативні результати поліграфу, низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, за результатами дослідження поданих на розгляд матеріалів комісія дійшла висновку, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції. Викладене свідчить про те, що атестування позивача було проведене атестаційною комісією у межах наданих повноважень та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, і не привело до порушення прав позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Представник Департаменту захисту економіки Національної поліції України, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.103)ё в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові заперечення на позов (а.с.108-109), де вказав, що ОСОБА_3 пройшов мінімально допустиму границю балів з професійного тестування завдяки лише двом балам, отже, він має невисокий рівень знань чинного законодавства. Відповідно до довідки результатів складання заліків з професійної підготовки, виданої начальником сектором управління захисту економіки в Сумській області ОСОБА_4 від 01.08.2016р., при прийнятті заліків зі службової підготовки позивач отримав оцінки із функціональної підготовки 4 «добре», з тактико-спеціальної підготовки 3 «задовільно», з вогневої підготовки 4 «добре», із фізичної підготовки 3 «задовільно», із загально-профільної підготовки 3 «задовільно», які відображають посередній рівень його знань з усіх видів підготовки та свідчить про неналежні професійні якості останнього. Крім того, із зазначеної довідки вбачається, що за період служби ОСОБА_3 притягувався до дисциплінарної відповідальності 6 разів. За результатами проходження позивачем психофізіологічного дослідження з використанням поліграфу в протоколі Центральної атестаційної комісії №3 від 22.08.2016р. вказано про наявність у нього додаткового джерела доходу. Факт отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди також підтверджено ним під час співбесіди із членами атестаційної комісії, що відображено у протоколі від 12.10.2016р.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Наказом Національної поліції України №158 о/с від 11.11.2015 року «По особовому складу Департаменту захисту економіки» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установлення посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року по управлінню захисту економіки в Сумській області ОСОБА_3 (М-064455), який мав спеціальне звання «майор міліції», старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах, присвоївши йому спеціальне звання «майор поліції» (а.с.107).

Наказом Національної поліції України від 20.11.2015р. №210 «Про організацію проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві»» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890, наказано провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України та міжрегіональних територіальних органів, у тому числі і Департаменту захисту економіки (а.с.27-28).

Наказом Національної поліції України №661 від 02.08.2016р. створено Центральну атестаційну комісію №3 (а.с.29), до затвердженого персонального складу якого в подальшому вносилися зміни наказами НПУ №731 від 22.08.2016р., №817 від 08.09.2016р., №747 від 23.08.2016р., №837 від 13.09.2016р. та №921 від 23.09.2016р. (а.с.30-32).

Згідно з протоколом від 12.10.2016 року ОП№ 15.00037886.0063272 за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення присутні на засіданні члени Центральної атестаційної комісії №3 (5 осіб) більшістю голосів (5 - "за") прийняли рішення, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.41).

Не погоджуючись із висновком атестаційної комісії, викладеним в розділі IV атестаційного листа (а.с.34, зворотній бік), ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд виходить з такого.

02.07.2015 року Верховною ОСОБА_1 України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.17 вказаного Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з пунктом 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Судом було встановлено, що згідно з особистою заявою позивача від 07.11.2015 року та на підставі наказу Національної поліції України №158 о/с від 11.11.2015 року «По особовому складу Департаменту захисту економіки» ОСОБА_3, який мав спеціальне звання «майор міліції», по управлінню захисту економіки в Сумській області було призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах, з присвоєнням йому спеціального звання «майор поліції», без проведення конкурсу. З листопада 2015 року позивач працює на цій посаді.

При цьому зі змісту атестаційного листа ОСОБА_3 вбачається (а.с.33), що за час проходження служби в органах внутрішніх справ України та в Національній поліції він зарекомендував себе з позитивного боку, як досвідчений, дисциплінований, ініціативний працівник. Свої функціональні обовязки знає та сумлінно виконує. Має достатній рівень професійної підготовки та практичний досвід роботи. Удосконалює свій інтелектуальний рівень, постійно займаючись самоосвітою.

Відповідно до вимог наказів і вказівок МВС безпосередньо організовує та здійснює оперативно-розшукову діяльність з попередження, протидії, виявлення та документування кримінальних правопорушень у сфері земельних відносин майнового характеру, а саме: при розподілі, приватизації (розпаюванні) землі та здійсненні угод її купівлі-продажу, а також кримінальних правопорушень в агропромисловому комплексі.

З початку поточною року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами ОСОБА_3 внесені 4 кримінальні правопорушення (за ч.2 ст. 197 КК України 1, за ч.1 ст. 197 КК України - 1, за ч. 5 ст.191 КК України - 1 та за ч.1 ст. 364 КК України 1), повідомлено про підозру 1 особі за вчинення правопорушення.

Крім того, в атестаційному листі вказано, що у службовій діяльності ОСОБА_3 суворо дотримується вимог чинного законодавства. Вболіває за

результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводить до завершення. Працює, не рахуючись з особистим часом. Завжди вміє виділити в роботі головне і спрямувати зусилля на виконання поставленого завдання.

На критику у свою адресу реагує вірно. За характером врівноважений, вольовий, старанний. У спілкуванні з громадянами і колегами по службі ввічливий, тактовний дотримується високого рівня культури поведінки. У колективі відділення користується повагою, авторитетом та довірою.

Згідно з висновком прямого керівника позивач займаній посаді відповідає.

Отже, атестаційний лист містив винятково позитивні аспекти щодо службових якостей позивача.

За змістом протоколу засідання атестаційної комісії під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел.

В якості обґрунтування, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність, в протоколі засідання атестаційної комісії від 12.10.2016 року ОП№ 15.00037886.0063272 вказано «низькі бали тестування, негативні результати проходження поліграфу, низький рівень теоретичних знань та професійних якостей».

З приводу тверджень щодо набрання ОСОБА_3 низьких балів за результатами тестування необхідно відмітити, що згідно з пунктом 10 розділу ІV Інструкції мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів.

Так, за результатами тестування на загальні здібності та навички позивач отримав 35 бали із необхідних 25 та 27 балів із 25 необхідних з професійного тестування (а.с.34).

При цьому суд зазначає, що самі по собі результати тестування не мають вирішального значення та повинні оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, крім того, у даному випадку ОСОБА_3 за результатами тестування отримав кількість балів, більшу за мінімальну, тому посилання представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України на набрання ним допустимої кількості балів з професійного тестування завдяки лише двом балам, що свідчить про невисокий рівень його знань чинного законодавства, суд вважає необґрунтованими.

Зокрема, в пункті 10 розділу ІV Інструкції від 17.11.2015р. №1465 передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Отже, в разі набрання поліцейським мінімально необхідної кількості балів за результатами тестування він є таким, що має достатній рівень теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, та здатен якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості.

В атестаційному листі містяться дані про наявність у позивача достатнього рівня професійної підготовки та практичного досвіду, а також про організацію та здійснення ним оперативно-розшукової діяльності відповідно до вимог вказівок і наказів МВС, що свідчить про належне виконання ОСОБА_3 покладених на нього обовязків на займаній посаді.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що атестаційна комісія, приймаючи висновок про невідповідність позивача посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах не досліджувала можливість або неможливість його переведення за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Таким чином, лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції.

Судом встановлено, що позивач наказом Національної поліції України №158 о/с від 11.11.2015 року «По особовому складу Департаменту захисту економіки» був прийнятий на службу до поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів з присвоєнням спеціального звання майора поліції, отже, питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видачі наказу про прийняття на службу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст.60 Закону).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст. 56 Закону).

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України «Про професійний розвиток працівників».

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

В силу приписів статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Згідно з вимогами пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890 (далі - Інструкція №1465), атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Щодо проведення атестації для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність суд зазначає, що метою проведення атестації є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Судом встановлено, що позивача звільнено з поліції через «службову невідповідність». Проте, поняття «службова невідповідність» і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям «звільнення у порядку дисциплінарного стягнення».

Правова позиція по даному питанню висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.03.2014 року №21-13а14, прийнятій відповідно до глави 3 КАС України, та яка згідно зі ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

У даній справі судом встановлено, що позивач пропрацював на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

Таким чином, рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Зі змісту пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

При цьому, при вирішенні питання про призначення на посаду у контексті з'ясування питання щодо відповідності особи вимогам до поліцейських Міністерство внутрішніх справ України має усі повноваження здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (стаття 47 Закону), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (стаття 50).

Відповідачі не надали суду відомостей, які з повноважень, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію» для прийняття працівників міліції на службу до поліції, Міністерство внутрішніх справ України використало по відношенню до позивача.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Щодо посилань в наказі №158 о/с від 11.11.2015 року про призначення позивача на посаду в порядку переатестування згідно пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» суд зазначає, що відповідно до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Вказаний пункт Закону не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Натомість мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Суд вказує, що атестацію позивача проведено у порядку атестації усіх поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві, проте закон не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону.

Мета атестування, закріплена у частині першій згаданої статті та зазначена в наказі від 20.11.2015р. №210о/с (оцінка ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки поліцейських на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри), не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону мету атестування відповідач 1 необґрунтовано розцінив як самостійну підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Враховуючи, що проведення атестації позивача є незаконним, то всі дії, висновки та рішення які мали місце під час такої атестації, не можна вважати такими, що прийняті правомірно, на підставі та в межах закону.

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 визначено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Розділом ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Отже, за змістом положень Інструкції № 1465 атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди Атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

За змістом протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показники службової діяльності.

У той же час, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції з присвоєнням спеціального звання.

Подані на розгляд комісії матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, а саме: що він неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

Натомість в атестаційному листі міститься інформація про те, що позивач «свої функціональні обовязки знає та сумлінно виконує», «зарекомендував себе з позитивного боку, як досвідчений, дисциплінований, ініціативний працівник», «у службовій діяльності суворо дотримується вимог чинного законодавства».

Членами атестаційної комісії у відкритих інформаційних джерелах не знайдено відомостей про вчинення позивачем корупційних дій.

Отже, наведене вище не дає підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді приймалось на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Суд не знаходить також належного підтвердження викладеним у протоколі від 12.10.2016 року ОП№ 15.00037886.0063272 даним щодо низького рівня теоретичних знань та професійних якостей позивача, позаяк такий висновок не відповідає результатам тестування ОСОБА_3 за загальним і професійним тестом, а також іншим зібраним матеріалам справи, зокрема й тим, що використовувалися комісією.

Із досліджених же в судовому засіданні зазначених вище документів не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності. Зокрема, згідно з довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», інформаційною довідкою, послужним списком (а.с.35-39), до позивача заборони, передбачені Законом України «Про очищення влади», не застосовуються, непогашених дисциплінарних стягнень на момент проведення атестування не має, з негативної сторони позивач не характеризується, а результатами тестування позивач набрав достатню кількість балів (вище мінімального прохідного), має нагороди та подяки, в тому числі і шляхом занесення на дошку пошани, склав усі необхідні заліки зі службової підготовки за 2014-2015 навчальний рік. При цьому, яких-небудь інших, протилежних за змістом, доказів у справі, які могли би з достатньою достовірністю свідчити про службову невідповідність ОСОБА_3, зібрано не було.

Щодо поставлених позивачу під час проведення співбесіди питань слід відмітити, що суд позбавлений можливості перевірити рішення атестаційної комісії на відповідність фактичним обставинам проведення співбесіди, оскільки стенограма співбесіди або аудіо-, відео- фіксація її перебігу не здійснювались та протокол від 12.10.2016р. не надавався на підпис ОСОБА_3

Більше того, в частині перевірки позивача на поліграфі суд зауважує, що єдиним нормативним документом, що регламентує основні напрямки, принципи та умови використання поліграфів та який може бути застосований у даних правовідносинах, є Інструкція щодо застосування комп'ютерних поліграфів у роботі з персоналом органів внутрішніх справ України, затверджена наказом МВС України від 28.07.2004 року №842, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2004 р. за N1373/9972.

Згідно з п.п.1.3-1.7 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів сучасний поліграф є різновидом психофізіологічної апаратури і представляє собою комплексну багатоканальну комп'ютерну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред'явлення за спеціальною методикою певних психологічних стимулів.

Аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, дає змогу отримувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Використання поліграфа здійснюється шляхом проведення за спеціальною методикою опитування людини з одночасною реєстрацією змін її психофізіологічних реакцій у відповідь на психологічні стимули, що задаються у вигляді варіантів відповідей, предметів, схем, фото та ін. У процесі такого інтерв'ю використовуються поліграфні пристрої, що не завдають шкоди здоров'ю, життю людини, навколишньому середовищу та мають відповідні сертифікати.

Опитування проводиться у формі скринінгової перевірки кандидатів на службу (навчання), а також службових перевірок персоналу з метою підвищення ефективності діяльності органів і підрозділів, психологічної надійності, зміцнення дисципліни і законності, запобігання негативним явищам серед особового складу органів внутрішніх справ України.

Реакції людини, інша інформація, що реєструється і фіксується у процесі тематичного інтерв'ю, аналізується спеціалістом поліграфа, який на підставі отриманих результатів формулює висновки, що мають вірогідний, орієнтувальний характер та слугують психологічним обґрунтуванням для: формулювання пропозицій щодо необхідності та конкретних напрямків подальшої роботи з кандидатами на службу (навчання) та працівниками органів та підрозділів внутрішніх справ; оцінки достовірності (недостовірності) результатів психодіагностичних обстежень та розслідування надзвичайних подій серед особового складу.

Відповідно до п.1.8 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів до роботи з поліграфом та проведення психофізіологічного інтерв'ю допускаються фахівці, які пройшли спеціальну підготовку та мають відповідний допуск (сертифікат, посвідчення) МВС України.

Згідно із п.10.5 цієї ж Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів спеціаліст поліграфа застосовує лише ті знання, якими він володіє відповідно до своєї кваліфікації та повноважень.

Орієнтувальна інформація, що отримується в результаті скринінгової перевірки, є підставою зробити додаткову перевірку наданих відомостей про кандидата, здійснити службову перевірку щодо працівників органів внутрішніх справ України (п.7.2 Інструкції щодо застосування комп'ютерних поліграфів).

Таким чином, висновки за результатами проходження поліграфа формуються відповідним спеціалістом, при цьому, вони мають вірогідний та орієнтувальний характер і можуть бути в подальшому обєктивно підтверджені або ж спростовані лише в ході належної перевірки. Отже, отримавши яку-небудь орієнтовну інформацію внаслідок тестування на поліграфі слід провести відповідне службове розслідування або зробити додаткову перевірку отриманої інформації з метою встановлення дійсності виявлених відомостей.

Між тим, у даному випадку, відсутні будь-які докази проведення службової перевірки чи додаткової перевірки за наслідком отримання інформації під час тестування ОСОБА_3 на поліграфі.

Відтак, відомості, отримані стосовно позивача в результаті скринінгової перевірки на поліграфі, які за своєю суттю є орієнтувальними та вірогідними й такими, що потребують подальшої належної перевірки, не були перевірені в установленому порядку, що свідчить про недостатню обґрунтованість їх використання як належної підстави для певних висновків. Окрім цього, суду не було надано жодних інших доказів на підтвердження правомірності такого тестування, як от про сертифікацію поліграфа, який використовувався при тестуванні позивача, відомостей про кваліфікацію фахівця, який проводив тестування ОСОБА_3, інформацію про наявність у такої особи необхідного допуску (сертифіката, посвідчення) для роботи з поліграфом.

Крім того, відсутні докази повідомлення спеціалістом обстежуваному визначеного кола питань та докази тривалості проведеної співбесіди.

Зокрема, пунктами 2.2, 2.3 Інструкції передбачено, що за принципом правомірності дослідження проводиться тільки в разі наявності відповідного завдання (направлення) та стосується визначеного кола питань, про які спеціаліст поліграфа повідомляє обстежуваного.

Принцип всебічного забезпечення прав людини для спеціаліста поліграфа є головним. Так, особа має право відмовитися від обстеження на будь-якому етапі, знати, щодо якої події проводиться обстеження, бути ознайомленою з тематикою тестів, пояснювати або не пояснювати можливе, на її погляд, виникнення тих чи інших реакцій. Забезпечення прав людини досягається також неухильним дотриманням тривалості часу проведення опитування з 9 години до 16 години з урахуванням стану особи.

Також відсутні докази дотримання загальних умов поліграфного опитування, перелічених в розділі 5 Інструкції, до яких належать: абсолютні та відносні медичні обмеження; додаткові вимоги до приміщення, в якому проводиться опитування; загальні правила проведення процедури поліграфного опитування.

До суду не подано доказів ознайомлення ОСОБА_3 з результатами проведеного інтерв'ю, що передбачено п.7.1 Інструкції від 28.07.2004р. №842.

Згідно з п.8 Інструкції після закінчення роботи спеціаліст поліграфа готує довідку про результати проведеного дослідження. Довідка повинна відображати такі відомості: Загальна частина: підстави проведення інтерв'ю та його мета, місце і час проведення інтерв'ю, поліграф, що використовувався, та кількість каналів реєстрації психофізіологічних показників, назви основних тестових блоків опитувальника, загальні відомості про спеціаліста поліграфа; Опис отриманих результатів та їх обговорення: отримані позитивні реакції за кожним пред'явленим тестом, додаткова інформація, якщо вона є важливою.

Дослідивши довідку про результати тестування із використанням поліграфа поліцейського, який проходить атестацію в Національній поліції України, а саме: майора поліції ОСОБА_3 (а.с.40), судом встановлено, що вона не містить відомостей про з'ясування фізичного стану позивача перед проведенням тестування та під час його проведення, відсутні відомості щодо перевірки на наявність у позивача медичних протипоказань для проходження тестування на поліграфі (гостра серцева недостатність, шоковий та передшоковий стан), відсутній час проведення тестування, відсутні результати проведення післятестової бесіди, що свідчить про невідповідність вказаної довідки та проведеного тестування вимогам Інструкції №842, а також впливає на вірогідність проведеного тестування.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте з матеріалів справи вбачається, що комісією не були оцінені належним чином в сукупності всі критерії, яким повинен відповідати позивач для продовження служби в поліції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване позивачем рішення -(висновок) Центральної атестаційної комісії №3 НПУ від 12.10.2016р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, не відповідає критеріям обґрунтованості, встановленим п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є протиправним, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення задовольнити.

Визнати дії Національної поліції України щодо призначення та проведення атестації ОСОБА_3 протиправними.

Скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №3 Національної поліції від 12.10.2016р. зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 29.12.2016 р.

Головуючий суддя О.О. Осіпова

Судді С.М. Гелета

ОСОБА_5