Справа № 358/1460/16-а
Суддя: Корбут В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1460/16-а Провадження № 2-а/358/7/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови неправомірною та про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області (далі-відповідач), просила: визнати протиправним порушення з боку відповідача по відношенню до неї вимог статей 22 та 46 Конституції України, якими відповідач відповідно до п.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, зобовязаний керуватися у своїй діяльності, а також підпунктів 7 та 8 пункту 4 цього Положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок державного бюджету України; зобовязати відповідача негайно поновити її права отримувати державні пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2 групи у розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобовязати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України; допустити негайне виконання судового рішення в цілому та розглянути її позов в скороченому провадженні.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року, внаслідок чого отримала радіаційне переопромінення, втратила працездатність та можливість заробляти для себе та своєї родини на життя. Виключно для інвалідів-ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС Українська держава встановила, що працівники та службовці, які отримали професійну хворобу, пенсії повинні нараховуватися відповідно до Списку №1, затвердженому постановою Ради Міністрів ССР від 22.08.1956 року №1173 без обмежень, незалежно від тривалості праці в шкідливих умовах (п.п. б) п.8 постанови Ради Міністрі УРСР від 10.06.1986 року № 207-7.

Все це дозволило їй до вересня 2011 року отримувати державні пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2-ої групи в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком. Саме в такому розмірі на той час її пенсію визначали статті 49-54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХII (далі-Закон №796-ХII). Але з 01 листопада 2011 року злочинна влада ОСОБА_2, без всяких юридичних підстав відмовилася виконувати взяті на себе зобовязання з компенсації шкоди її здоровю та втрати професійної працездатності під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Пізніше, з 01.01.2012 року, для прикриття цього свавілля була надумана постанова КМ України №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою було штучно виведена формула нового Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який фактично, фальсифікував всі правовідносини, які встановлювалися між нею та державою внаслідок втрати нею працездатності від каліцтва, отриманого під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

Не дивлячись на те, що ч.3 ст. 22 Конституції України гарантує їй, що її існуючі права на отримання від держави за рахунок державного бюджету державних пенсій в розмірі не меншому ніж 8,75 мінімальних пенсій за віком, визначені статтями 49-54 Закону №796-ХII, не можуть бути звужені, скасовані або обмеженні при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

07.10.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою щодо проведення нарахування та виплати належних їй державних пенсій як інваліду-ліквідатору ЧАЕС у відповідності до Конституції України, на що 13.10.2016 року отримала відмову у задоволені її заяви. Ця відмова є свідомим порушенням з боку відповідача по відношенню до неї вимог статей 22, 46 Конституції України та п.2, п.4, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, зареєстрованого МЮ України 15.01.2015 року за №41/26486, якими відповідач зобовязаний керуватися у своїй діяльності щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок державного бюджету України.

Враховуючи клопотання позивача та положення ч.1, ч.4 ст.6 КАС України, суд виніс ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній справі (а.с.12).

Відповідач направив суду заперечення на позов (а.с.15, 16).

Дослідивши та оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд керується наступними положеннями закону, а саме:

Відповідно до ч.1 ст.101 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Крім того, ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до підп. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд приймає до уваги, що позивач обґрунтовуючи свої вимоги повідомила про те, що до вересня 2011 року вона отримувала пенсію в розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, як це передбачено ст.ст.49-54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХII. Однак, з 01 листопада 2011 року розмір її пенсії значно зменшився у звязку з новоприйнятою постановою КМ України № 1210. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позивач повинна була зрозуміти та дізнатися про порушення її прав та інтересів щодо не належного пенсійного забезпечення в повному обсязі, ще у листопаді 2011 року, тобто відразу після того, як отримала пенсію у значно меншому розміром ніж вона отримувала раніше.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом 24.10.2016 року не дивлячись на те, що згідно ст. 99 КАС України вона мала право на звернення до суду в шестимісячний строк, а саме: в період з листопада 2011 року по травень 2012 року. Однак, позивач звернулася до суду з позовом пропустивши встановлений законом строк, оскільки минуло майже 5 років.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що у відповідності до ст.100 КАС України, адміністративний позов слід залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду, і немає достатніх підстав вважати, що даний строк було пропущено з поважних причин, крім того клопотання про поновлення даного строку не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови неправомірною та про зобовязання вчинити певні дії, залишити без розгляду.

Сторони звільнити від сплати судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_3