Справа № 802/1720/16-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 січня 2017 р. Справа № 802/1720/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріїввни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: Варцаба С.А.

представника відповідача: Вініцька Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест"

до: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області

про: скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест" (далі - позивач, ТОВ " Поділлялатінвест") до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - ДАБІ України в особі департаменту ДАБІ у Вінницькій області, відповідач) про скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на підставі направлення на проведення позапланової перевірки №389-ПП від 16 березня 2016 року відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства України у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо будівництва та реконструкції ТОВ «Поділлялатінвест» майнового комплексу з розширенням складу нафтопродуктів та ангарів по вул. Забужжя, 11, у смт. Тиврів. За наслідками проведеної перевірки, які викладені у акті, відповідачем прийнято наказ №31 від 16 травня 2016 року «Про скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації». Даний наказ позивач вважає таким, що суперечить чинному законодавству України, відтак просить його скасувати.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та поясненнях наданих під час розгляду справи.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні. У судовому засіданні зазначила, що посадові особи інспекції діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а адміністративний позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до направлення на проведення позапланової перевірки від 05.04.16 року, посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо будівництва та реконструкції ТОВ «Поділлялатінвест» майнового комплексу з розширенням складу нафтопродуктів та ангарів по вул. Забужжя, 11 у смт. Тиврів (а.с. 35).

06 квітня 2016 року посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області на підставі листа Управління Служби безпеки України у Вінницькій області від 14.11.2015 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ " Поділлялатінвест" при будівництві - реконструкції майнового комплексу з розширення складу нафтопродуктів по вул. Забужжя,11, в смт. Тиврів, Вінницької області.

Суд встановив, що за результатами проведеної позапланової перевірки було прийнято акт №389-ПП від 06.04.16 року (а.с.36-39).

Відповідно спірний наказ №31 від 16 травня 2016 року «Про скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації» прийнятий за наслідками проведеної позапланової перевірки (а.с. 6).

На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, відтак вважаючи своє право порушеним, позивач звернувся з позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених у справі позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи на відповідність зазначеному критерію оскаржуваних дій та рішень відповідача у справі суд зазначає, що правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон №687-XIV), Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон № 208/94-ВР).

Відповідно до статті 10 Закону №687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Із положень Закону №3038-VI випливає, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону №3038-VI, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності.

Пунктами 1, 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (далі Порядок № 466) визначено, що під будівельними роботами розуміють - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 32 Закону № 3038-VI, усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Згідно ч. 1-2 ст. 36 Закону № 3038-VI, право на виконання будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

В розумінні частин першої-другої статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 39 Закону №3038-VI, зокрема, передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив, що ТОВ «Поділлялатінвест» з метою будівництва ангару № 1 ( категорія складності-ІІІ, площа - 1196,1 кв.м.), ангару № 2 ( категорія складності- II, площа- 663 кв.м.) та реконструкції майнового комплексу отримано декларації про початок виконання будівельних робіт № ВН 9 від 03.11.2011р, № ВН 0 від 23.03.2012р. та № ВН 48 від 19.12.2012р.

Згодом позивачем як замовником подано декларації про готовність об'єкта до експлуатації, які зареєстровано 03.03.2014 року №ВН 33 та №ВН 48 та №ВН 73.

У вищезазначених деклараціях позивач в особі директора Костура О.В. поставив свій підпис та печатку, що йому відомо, що за подання не в повному обсязі та наведення недостовірних даних, зазначених у декларації про початок виконання будівельних робіт, встановлена відповідальність відповідно ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену Законом № 208/94-ВР та іншими законами України (ч.2 ст. 1 Закону № 208/94-ВР).

В силу ч. 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п. 2 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Так, згідно пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

· подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

· необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

· виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

· перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

· вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

· звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом

містобудування вимог містобудівного законодавства;

· вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно постанови КМУ від 23.05.2011 року №553 проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт , декларації про готовність об'єкта до експлуатації відбувається протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Відтак, на день подання позивачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована 03.03.2014 № ВН 73 не відповідала вимогам чинного законодавства України щодо змісту, оскільки на день подання містила недостовірні дані в частині зазначення інформації про генерального підрядника (підрядника) та про осіб відповідальних за виконання будівельних робіт.

Разом з тим, в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа № 802/639/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділлялатінвест" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області щодо скасування постанови №11/1002-16-596 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14 квітня 2016 року.

Дослідивши рішення по вищезазначеній справі, встановлено що постанова №11/1002-16-596 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14 квітня 2016 року була прийнята на підставі акту №389-ПП від 06.04.16 року. Разом з тим, суд відмовив у задоволенні адміністративного позову. Ухвалою Вінницького апеляційного суду постанову Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін, відтак рішення у вищезазначеній справі набуло законної сили.

В контексті вищезазначеного, суд встановив, що до Декларацій внесені недостовірні відомості, які і слугували винесенню посадовими особами оскаржуваного наказу №31 від 16 травня 2016 року. Відтак оскаржуваний наказ №31 від 16.05.16 року винесений в рамках чинного законодавства.

Згідно ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що доказів, які б підтверджували позовні вимоги, суду надано не було, а отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна