Справа № 414/2201/16-а
Суддя: Ковальов В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року Справа № 414/2201/16-а

Провадження № 2-а/414/3/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Пугачової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації про скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 листопада 2016 року звернулася до суду з позовною заявою, яку уточнила під час розгляду справи, в обґрунтування якої посилається на те, що вона 14 грудня 2014 року з м. Луганська переїхала до с. Бірки Любомльського району Волинської області, де стала на облік та зареєструвалася в Управлінні соціального захисту населення /далі УСЗН/ як тимчасово переміщена особа. Після спливу чотирьох місяців вона перестала отримувати соціальну допомогу, оскільки не працевлаштувалася. 19 серпня 2015 року переїхала до м. Кремінна Луганської області, працевлаштувалася в Луганський кадетський корпус імені героїв Молодої гвардії та зареєструвалася в УСЗН Кремінської районної державної адміністрації шляхом подання заяви на отримання щомісячної адресної грошової допомоги. Вказану допомогу вона отримувала по 18 лютого 2016 року. Через 6 місяців, тобто 18 лютого 2016 року вона знову звернулася до УСЗН з заявою про надання допомоги, але їй розпорядженням від 22 квітня 2016 року було в цьому відмовлено з посиланням на те, що на протязі перших двох місяців не була працевлаштована за попереднім місцем реєстрації.

Тому просить скасувати розпорядження, зобов'язати УСЗН поновити виплату щомісячної адресної допомоги, стягнути 4 420 грн. невиплаченої адресної допомоги та судові витрати.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала.

Представник відповідача Агафонова І.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з посиланням на п. п. 3, 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Позивачу з 19 серпня 2015 року по 18 лютого 2016 року виплачувалася грошова допомога у розмірі 442 грн. щомісячно як працевлаштованій особі. З 19 лютого 2016 року виплата позивачу щомісячної допомоги була припинена, оскільки протягом місяця з дня припинення виплати допомоги в с. Бірки вона не працевлаштувалася.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року /далі - Порядок/, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Абзацами 4, 5 пункту 3 Порядку передбачено, що для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Згідно п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Докази, які надані суду. свідчать про наступне.

Відповідно до довідки від 15 грудня 2014 року (а.с. 34), позивач була взята на облік до УСЗН м. Любомль Волинської області, де вона отримувала 4 місяці допомоги, після чого виплата була припинена у зв'язку з не працевлаштуванням.

Потім ОСОБА_1 переїхала до м. Кремінна, де з 18 серпня 2015 року працевлаштувалася (а.с. 7), 17 серпня 2015 року отримала довідку УСЗН про взяття на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України (а.с. 30) та 19 серпня 2015 року звернулася до УСЗН про призначення грошової допомоги (а.с. 35-36), яку вона отримувала до 18 лютого 2016 року. Повторно 19 лютого 2016 року позивач звернулася до відповідача з аналогічною заявою (а.с. 32-33), але розпорядженням від 22 квітня 2016 року виплату допомоги було зупинено з посиланням на п. п. 3, 7 Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 (а.с. 31).

Дії відповідача не можна вважати законними та послідовними, оскільки позивачу сплачувалася на протязі шести місяців грошова допомога при наявності даних про порядок надання та умови припинення цієї допомоги від УСЗН м. Любомль. У м. Кремінна позивач була взята на облік, де була видана нова довідка на підставі якої призначалася грошова допомога, тому на погляд суду останню довідку не треба пов'язувати з довідкою від 15 грудня 2014 року, оскільки порядок призначення та умови зупинення грошової допомоги різні.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача відповідної суми, то суд вважає за необхідне у цій частині відмовити, оскільки суд не відноситься до органу, який визначає суми нарахування, це знаходиться в компетенції відповідача.

Судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації.

Керуючись ст.ст.159 - 162 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації про скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної допомоги задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації від 22 квітня 2016 року про зупинення ОСОБА_1 виплати щомісячної допомоги.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 нарахування грошової допомоги з дня припинення, тобто з 19 лютого 2016 року.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині вимог відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького адміністративного апеляційного суду через Кремінський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Ковальов