Справа № 809/1394/16
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2016 р. Справа № 809/1394/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Дубінській І.В.,

за участю: представника позивача - Максиміва В.М., представника відповідача - Карпаш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Даноша" до відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування припису №09-11-0069/443-383 від 06.09.2016 та постанов №№09-11-105/217, 09-11-105/218 від 21.09.2016, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Даноша" звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування припису №09-11-0069/443-383 від 06.09.2016 та постанов №№09-11-105/217, 09-11-105/218 від 21.09.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної планової перевірки дотримання вимог законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю "Даноша" про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, представником відповідача складено акт перевірки від 06.09.2016 № 09-11-0069/443. Згідно вказаного акту встановлено порушення позивачем вимог частин 1 та 3 статті 24, ч.1 ст.19, ст.79, ст.80 Кодексу законів про працю України та ст.15 Закону України "Про колективні договори та угоди", за які на підставі постанови від 21.09.2016 № 09-11-105/217 та № 09-11-105/218 до ТОВ "Даноша" застосовано штраф в розмірі 261 000,00 грн. та 1450,00 грн. відповідно. Позивач вважає виявлені під час перевірки порушення необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що ним не допущено порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України, оскільки державний інспектор при проведенні перевірки помилково дійшов висновку про те, що цивільно-правові договори, укладені ТОВ "Даноша" з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ознаки трудового договору. Позивач зазначив, що на осіб, які виконували зобов'язання за вказаними цивільно-правовими договорами, не поширювалися правила внутрішнього трудового розпорядку та колективний договір, при цьому їх робота не відображалась в табелі обліку використання робочого часу на підприємстві, а винагорода нараховувалась на підставі актів виконаних робіт. Таким чином, позивач вважає доводи відповідача про фіктивний характер вищевказаних цивільно-правових договорів безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення заявленого позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні (а. с. 50-57). Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

На підставі наказу від 12.08.2016 №784-Д та направлення на перевірку від 12.08.2016 №4067 головним державним інспектором відділу з питань за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Івано-Франківській області Костишин Н.Д. було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування у товаристві з обмеженою відповідальністю "Даноша", розташованого в Івано-Франківській області, Калуський район, с.Копанки, вул. Лісова, 1.

За результатами проведення позапланової перевірки 06.09.2016 було складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №09-11-0069/443, відповідно до якого виявлені порушення пункту 2.5 глави 2 Інструкції про ведення трудових книжок від 29.07.1993, ч.1 ст.19 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.15 Закону України "Про колективні договори та угоди", ч.4, 5 ст.79 Кодексу законів про працю України, ч.5 ст.80 Кодексу законів про працю України, ч.1, 3 ст.24 Кодексу законів про працю України (а.с.8-10).

Процедуру накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, за результатами розгляду справи про накладення штрафу уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

В даному випадку, за наслідками розгляду справи щодо накладення фінансових санкцій на ТОВ "Даноша" заступником начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області Клим М.І. 21.09.2016 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 09-11-105/217 в розмірі 261000,00 грн. (а.с.11) та постанову №09-11-105/218 в розмірі 1450,00 грн. (а.с.12)

Щодо виявлених під час перевірки порушень, які зафіксовані в акті перевірки № 09-11-0069/443 від 06.09.2016, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Порядок укладення трудового договору регламентовано статтею 24 КЗпП України. Так, відповідно до частини 1 вказаної статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Частиною 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №09-11-0069/443 від 06.09.2016, головним державним інспектором виявлено порушення вимог трудового законодавства, а саме: частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України): на ТОВ "Даноша" трудові договори оформлено не з усіма працівниками в письмовій формі шляхом видання наказу. Так, в 2016 році ТОВ "Даноша" в особі генерального директора ОСОБА_11 Брокоп укладено цивільно-правові договори з ОСОБА_12 - про надання послуг по погрузці зерна, з ОСОБА_4 - про надання послуг помічника керівника, з ОСОБА_5 - про надання послуг по укладенні договорів оренди землі, з ОСОБА_6 - про надання послуг страхування, з ОСОБА_7 - про надання послуг по ремонту, з ОСОБА_8 - про надання послуг по вигодівлі худоби.

Таким чином, головний державний інспектор під час перевірки дійшов висновку, що вказані договори цивільно-правового характеру мають ознаки трудового договору, а тому ТОВ "Даноша" здійснило фактичний допуск працівників ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 до роботи без оформлення відповідних трудових договорів. При цьому, на думку представника відповідача не можна укладати договір цивільно-правового характеру при наявності ознак трудових відносин, а на умовах цивільно-правових договорів можна виконувати тільки ті роботи, що можуть бути завершені конкретним (вимірним) результатом.

На підставі вищенаведеного, головний державний інспектор в акті перевірки № 09-11-0069/443 від 06.09.2016 зазначив, що вчинені ТОВ "Даноша" правочини є удаваними, тобто такими, що вчинені сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Таким чином, відносини щодо укладання та виконання вищевказаних договорів цивільно-правового характеру, на думку представника відповідача, мають регулюватися правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили, тобто нормами трудового законодавства.

Суд не може погодитися з таким твердженням відповідача з огляду на таке.

ТОВ «Даноша», в особі генерального директора ОСОБА_11 з однієї сторони (надалі - "Замовник") та ОСОБА_3 з іншої сторони (надалі - "Виконавець"), 08.08.2016 уклали цивільно-правовий договір (а.с.75). Згідно п. 1.2 даного договору "Замовник" доручив "Виконавцю" виконати послуги по погрузці зерна в строк з 08.08.2016 року по 31.10.2016, а "Замовник" зобов'язувався оплатити виконані послуги згідно умов цього договору.

03.08.2016 ТОВ "Даноша" в особі генерального директора ОСОБА_13 з однієї сторони (надалі - "Замовник") та ОСОБА_4 з іншої сторони (надалі - "Виконавець"), уклали цивільно-правовий договір (а.с.76), відповідно до якого "Замовник" доручив "Виконавцю" виконати послуги помічника керівника, а "Замовник" зобов'язувався оплатити виконані послуги згідно умов цієї угоди.

06.06.2016 позивач в особі генерального директора ОСОБА_11 з однієї сторони (надалі - "Замовник") та ОСОБА_5 з іншої сторони (надалі - "Виконавець"), уклали цивільно-правовий договір (а.с.77), згідно якого "Замовник" доручив "Виконавцю" виконати послуги по заключенню договорів оренди, а "Замовник" зобов'язувався оплатити виконані послуги згідно умов цього договору.

13.06.2016 ТОВ "Даноша" в особі генерального директора ОСОБА_13 з однієї сторони (надалі - "Замовник") та ОСОБА_6 з іншої сторони (надалі - "Виконавець"), уклали цивільно-правовий договір (а.с.78), відповідно до якого "Замовник" доручив "Виконавцю" виконати послуги страхування, а "Замовник" зобов'язувався оплатити виконані послуги згідно умов цієї угоди.

04.08.2016 позивач в особі генерального директора ОСОБА_11 з однієї сторони (надалі - "Замовник") та ОСОБА_7 з іншої сторони (надалі - "Виконавець"), уклали цивільно-правовий договір (а.с.79), згідно якого "Замовник" доручив "Виконавцю" виконати послуги по ремонту машин, а "Замовник" зобов'язувався оплатити виконані послуги згідно умов цього договору.

04.08.2016 позивач в особі генерального директора ОСОБА_11 з однієї сторони (надалі - "Замовник") та ОСОБА_8 з іншої сторони (надалі - "Виконавець"), уклали цивільно-правовий договір (а.с.80), згідно якого "Замовник" доручив "Виконавцю" виконати послуги по відгодівлі худоби, а "Замовник" зобов'язувався оплатити виконані послуги згідно умов цього договору.

Розділ 1 вказаних цивільно-правових договорів визначає обов'язки сторін. Так, відповідно до п. 2.1 "Виконавець" надає послуги на свій ризик, самостійно організовує надання послуг, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. "Замовник" може забезпечувати "Виконавця" усім необхідним для надання послуг, передбачених цим договором, в тому числі машинами, тракторами, механізмами та іншим необхідним обладнанням та устаткуванням. "Замовник" зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити надані "Виконавцем" послуги.

Тобто, в даному випадку, суд звертає увагу, з огляду на висновки перевірки, на те, що сторони вказаних правочинів обумовили лише проведення інструктажу (ознайомлення) "Виконавця" з правил внутрішнього трудового розпорядку, а не безумовне виконання вказаних правил внутрішнього трудового розпорядку, як це передбачено частиною 1 статті 21 КЗпП України.

В матеріалах справи містяться копії актів приймання виконання послуг за вищевказаними цивільно-правовими договорами. Акт приймання-здачі робіт від 31.08.2016 підтверджує прийняття виконаних робіт, які були доручені ОСОБА_6 по послугах страхування (а.с. 112); акт приймання-здачі робіт від 31.08.2016 підтверджує прийняття позивачем виконаних робіт ОСОБА_7 по ремонту автомобіля Рено Дастер НОМЕР_1 (а.с. 113); акт приймання-здачі робіт від 31.08.2016 року підтверджує прийняття позивачем виконаних робіт ОСОБА_5 по наданню послуг по заключенню договорів оренди землі (а.с. 114), акт приймання-здачі робіт від 31.08.2016 підтверджує прийняття позивачем виконаних робіт ОСОБА_4 по наданні послуг помічника керівника (а.с. 115); акт приймання-здачі робіт від 31.08.2016 року підтверджує прийняття позивачем виконаних робіт ОСОБА_3 по наданню послуг по погрузці зерна (а.с. 116), акт приймання-здачі робіт від 31.08.2016 року підтверджує прийняття позивачем виконаних робіт ОСОБА_8 по наданню послуг по догляду за тваринами (а.с. 117).

Суд встановив, що оплата позивачем виконаних вищевказаними особами послуг за цивільно-правовими договорами підтверджується довідкою про розрахунки за договорами (а.с.126).

Таким чином, на підставі вищенаведених обставин справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивачем були укладені саме цивільно-правові правочини, а не трудові договори, оскільки такі правочини були укладені для досягнення результатів праці - отримання певних послуг, а не регулювали сам процес праці, що властиво трудовим договорам.

Як встановлено судом вище, на вказаних фізичних осіб не поширювалися Правила внутрішнього трудового розпорядку позивача. В той же час, вказаними особами не проведено ознайомлення з колективним договором ТОВ "Даноша", пільгами, компенсаціями, заохоченнями за успіхи в роботі та стягненнями за порушення трудової дисципліни, що встановлені колективним договором.

Таким чином, вищевказані обставини вказують на те, що ТОВ "Даноша" правомірно уклав цивільно-правові договори про виконання послуг з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в зв'язку з наведеним, суд дійшов висновку про відсутність вказаних в акті перевірки № 09-11-0069/443 від 06.09.2016 порушень частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України, а відтак постанова №09-11-105/217 від 21.09.2016 прийнята безпідставно та необґрунтовано.

Щодо наявності підстав для прийняття та відповідності вимогам чинного законодавства постанови №09-11-105/218 від 21.09.2016 суд зазначає наступне.

Підставами прийняття оскаржуваної постанови стали встановлені порушення пункту 2.5 глави 2 Інструкції про ведення трудових книжок від 29.07.1993, ч.1 ст.19 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.15 Закону України "Про колективні договори та угоди", ч.4, 5 ст.79 Кодексу законів про працю України, ч.5 ст.80 Кодексу законів про працю України, зокрема, а застосована відповідальність передбачена частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

У відповідності до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, юридичні особи несуть відповідальність у вигляді штрафу - у розмірі мінімальної заробітної плати.

З вказаного приводу слід зазначити, що порушення висвітлені в акті перевірки, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

Зокрема, є помилковим твердження відповідача щодо поширення норм статті 265 Кодексу законів про працю України на встановлені порушення підзаконного нормативного акту - Інструкції про ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 , оскільки терміном «законодавство» охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України та законів України.

Вказана інструкція не є актом трудового законодавства в розумінні статті 265 Кодексу законів про працю України, а тому покладення відповідальності за її порушення у зазначеному порядку є безпідставним.

Крім цього, спростовують твердження відповідача про інші порушення також подані суду письмові докази, які підтверджують дотримання відповідачем вимог ч.1 ст.19 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.15 Закону України "Про колективні договори та угоди", ч.4, 5 ст.79 Кодексу законів про працю України, ч.5 ст.80 Кодексу законів про працю України.

Зокрема, згідно наданих суду письмових доказів позивачем з метою дотримання вимог ч.1 ст.19 Кодексу законів про працю України, ч.1 ст.15 Закону України "Про колективні договори та угоди" адміністрація позивача звітує на зборах трудового колективу ТОВ «Даноша» по виконанню колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом, що підтверджується протоколом зборів трудового колективу №1/15 від 15.12.2015 (а.с. 132-138).

Також під час розгляду справи письмовими доказами підтверджено належне ведення графіків чергових відпусток і ознайомлення працівників із ними (а.с. 141-192), що спростовує твердження відповідача про порушення позивачем ч.4, 5 ст.79 Кодексу законів про працю України.

Щодо порушення, ч.5 ст.80 Кодексу законів про працю України слід зазначити, що при здійсненні перевірки відповідачем не враховано, що у відповідності до наказу №941/1 від 29.07.2016 за заявою працівника перенесено надання щорічної основної відпустки в липні 2016 року на вересень-жовтень 2016 року. Вказана обставина виключає наявність порушення, зазначеного в акті перевірки та не була взята до уваги при винесенні спірного рішення (а.с. 139-140).

Враховуючи вищевикладене, в силу вимог частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а обов'язок доказування в адміністративних справах про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами спростовано вказані в акті перевірки факти порушень вимог трудового законодавства, а відповідачем не підтверджено правомірність прийнятих ним постанов.

Також слід зазначити, що згідно постанови Калуського міськрайонного суду від 10.10.2016 по справі №345/3232/16-п, яка набрала законної сили, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 - генерального директора ТОВ "Даноша" за частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.102-103).

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, також постановою Калуського міськрайонного суду від 10.10.2016 по справі №345/3232/16-п встановлено відсутність факту допуску генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Даноша" порушень вимог трудового законодавства вказаних у акті перевірки № 09-11-0069/443 від 06.09.2016.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони в тому числі обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За вказаних обставин, судом встановлено відсутність порушень зазначених в акті перевірки №09-11-0069/443, а припис №09-11-0069/443-383 від 06.09.2016 прийнятий за результатами перевірки підлягає скасуванню, оскільки останній ґрунтується на порушеннях, наявність яких не підтверджена під час розгляду справи.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного припису №09-11-0069/443-383 від 06.09.2016 та постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-11-105/217 та №09-11-105/218 від 21.09.2016 позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Управління Держпраці в Івано-Франківській області (код 39784625) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Даноша" (код 32464900) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5316,75 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис №09-11-0069/443-383 від 06.09.2016.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-11-105/217 від 21.09.2016.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 09-11-105/218 від 21.09.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (код 39784625) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Даноша" (код 32464900) сплачений судовий збір у розмірі 5316 (п'ять тисяч триста шістнадцять) грн. 75 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 03.01.2017.