Справа № 166/1507/16-а
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1507/16-а
номер провадження 2-а/166/4/17
П О С Т А Н О В А іменем України смт. Ратне 03 січня 2017 року Ратнівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді - Лозицького С.О., за участю секретаря - Кульбачинської А.Ф., позивача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ГРПП Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Хилюка Б.І. про визнання незаконною та скасування постанови серія БР276225 від 16.10.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Інспектора ГРПП Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Хилюка Б.І. (надалі в тексті - Відповідач) серія БР №276225 від 16.10.2016 року ОСОБА_1 (надалі в тексті - Позивач) притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовно відносно останнього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510,00 грн.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, підставою для притягнення Позивача до наведеної вище адміністративної відповідальності слугувала та обставина, що 16.10.2016 року о 01 годині 15 хвилин Позивач, на вул. Л. Українки в с. Видраниця Ратнівського району Волинської області, здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ» модель «2107» ДНЗ НОМЕР_1 без посвідчення водія.

Звертаючись із адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування наведеної вище постанови, серед підстав для такого скасування, визначив ту обставину, що в наведений у ній час та дату не керував транспортним засобом, а автомобіль марки «ВАЗ» модель «2107» ДНЗ НОМЕР_1 був припаркований у дворі, де проживає Позивач, а сама справа про адміністративне правопорушення була розглянута з порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Суду від 26.12.2016 року у даній справі справу було призначено до розгляду та запропоновано Відповідачу подати письмові заперечення проти позову а також зобов'язано його надати суду для дослідження оригінал або належним чином засвідчену копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Відповідач вимог ухвали від 26.12.2016 року не виконав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заперечень не подав.

В судовому засіданні 26.12.2016 року оголошувалась перерва.

Відповідно до припису ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, у постанові відсутні посилання на будь-які джерела, з яких Відповідач міг би зробити обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом станом на дату її винесення.

Окрім того, зазначивши, що Позивач у справі не мав права керувати транспортним засобом, Відповідач вказав, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 здійснював без посвідчення водія.

Однак, ч. 1 ст 126 КУпАП передбачає санкцію за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

З огляду на наведене, беручи до уваги системний аналіз норм ч.ч. 1 та 2 ст. 126 КУпАП, Суд зазначає, що керування транспортним засобом особою, яка не має права здійснювати керування ним, та керування транспортним засобом без посвідчення водія становлять окремі склади адміністративних правопорушень, передбачених різними нормами КУпАП, а саме: ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП. З огляду на наведене, кваліфікація складу адміністративного правопорушення за ознаками правопорушень, передбачених різними нормами Закону, є такою, що суперечить приписам ч. 1 ст. 9 КУпАП, відповідно до змісту якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окрім того, присутній в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що 16.10.2016 року о 01 годині 15 хвилин на момент, коли приїхали представники поліції, він перебував в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Як зазначив Позивач, за кермом автомобіля він не перебував та керування ним не здійснював.

Разом з цим, як було зазначено вище, Відповідач заперечень на позов не подав та не скористався своїм правом на судовий захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно припису ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (ч. 4 ст. 11 КАС України).

Подібну за змістом норму містить і ч. 2 ст. 69 процесуального Закону, відповідно до якої докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно норми ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Водночас, ч. 1 ст. 71 КАС України покладає обов'язок доведення тих обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, на кожну зі сторін.

Беручи до уваги наведені вище обставини, а також враховуючи приписи згаданих процесуальних норм, Суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова у справі не може слугувати носієм доказової інформації, оскільки містить, як було наведено вище, взаємоспростовуючі висновки щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, правильності його кваліфікації, а отже - й данні щодо самого факту вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, Ратнівський районний суд Волинської області, належним чином, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, виконавши вимоги приписів чинного процесуального законодавства щодо витребовування та оцінки доказів у справі, з врахуванням вимог стосовно їх належності й допустимості, а також забезпечивши обом сторонам право на доступ до суду, передбачене, зокрема ст. 6 КАС України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов висновку про підставність позовних вимог, у зв'язку з чим позов ОСОБА_1 до Інспектора ГРПП Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Хилюка Б.І. підлягає задоволенню, а постанова серія БР №276225 від 16.10.2016 року - скасуванню.

Разом з цим, Суд зазначає, що в силу вимоги, встановленої п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 КУпАП постанову іншого органу про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, протягом десяти днів з дня її винесення, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями встановленими цим Кодексом.

При цьому, як стверджує сам Позивач, про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 10.12.2016 року, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження Головного державного виконавця серія ВП №53043971, яка містилась у поштовому конверті з відтиском штемпеля відділення поштового зв'язку відправника (згідно з яким, вказана постанова з супровідним листом була здана на відділення 07.12.2016 року).

При цьому, з позовом, який є предметом розгляду у даній справі, ОСОБА_1 звернувся 20.12.2016 року (згідно відтиску штемпеля поштового зв'язку, проставленому на конверті, в якому надійшли матеріали позовної заяви). За таких обставин Позивач не порушив строків звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69, 70, 71, 122, 160, 161, 163, 167 КАС України, ст. 288, ст. 289 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити.

Постанову Інспектора ГРПП Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Хилюка Б.І. серія БР276225 від 16.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, визнати протиправною та скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ратнівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановлееного цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщ його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набирання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Лозицький С.О.