Справа № 489/8445/13-ц
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2012-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03.12.2012 № 2а/1416/810/2012
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2012 року о 11 год. 25 хв. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ОСОБА_3 України в м. Миколаєві в якому просив скасувати постанову № АО1 073019 від 17.09.2012 по справі про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 17.09.2012 відносно ОСОБА_1 інспектором ДАІ було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., з чим він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а інспектор ДПС виніс постанову, фактично не надавши ніяких доказів порушення ним правил дорожнього руху, окрім відеозапису за участі його автомобіля та інших.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вказав на те, що дійсно рухався 17.09.2012 по пр. Жовтневому в напрямку Корабельного району, керуючи автомобілем НОМЕР_1 до вулиці Жукова та був зупинений інспектором ДПС, пояснив, що причиною зупинки стало порушення вимог п. 12.4 ПДР України, перевищення дозволеної у населеному пункті швидкості, на його заперечення, стосовного того, що правил він не порушував, що може підтвердити свідок, який знаходився в автомобілі, інспектор не відреагував та склав протокол і виніс постанову. Пояснив, що зафіксована приладом швидкість належить не його автомобілю, а мікроавтобусу, який здійснював обгін.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач на своєму автомобілі скоїв порушення, порушив вимоги п. 12.4 ПДР, що зафіксовано протоколом у справі про адміністративне правопорушення від 17.09.2012 та відеозаписом з приладу Трюкам, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження правомірності винесення постанови надав суду фотографії зроблені приладом Трюкам та відеозапис.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2012 о 12 год. 13 хв. позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21104 д/н НОМЕР_2 пр. Жовтневому в населеному пункті зі швидкістю 89км/г, чим перевищив швидкість на 29 км/г, швидкість вимірювалась прибором «Трукам» № 000658. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у звязку з порушенням п. 12.4 ПДР, а саме перевищення встановленої максимально дозволеної швидкості в населеному пункті.

В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення позивач вказав, що з порушенням не згоден.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, пояснив, що їхав разом з позивачем коли автомобіль зупинив працівник ДАІ. Він сидів поруч з водієм і бачив, що його швидкість не перевищувала 80 км/год.

Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до протоколу правопорушення та відеозапису приладом Трукам № 000658 зафіксовано швидкість автомобіля позивача 89 км/год., що на 29 км/год. перевищує максимально допустиму.

Покази свідка ОСОБА_4 спростовуються записом відео реєстратора позивача, де в процесі розмови він сказав позивачу, що той перевищує допустиму швидкість, але позивач заперечив йому, пояснивши що дозволена швидкість 80 км/год. Також ці покази спростовуються відеозаписом приладу Трюкам із зафіксованою швидкістю автомобіля позивача 89 км/год.

Окрім цього, посилання позивача на те, що зафіксована швидкість належить мікроавтобусу, який їхав позаду і здійснював обгін, також спростовується відеозаписом з приладу Трюкам, яким зафіксовано, що швидкість автомобіля позивача явно перевищує швидкість інших транспортних засобів.

Позивач посилався на те, що прилад Трюкам не сертифікований, а тому не може використовуватись. Відповідно до наданого свідоцтва про повірку ДП «Укрметртестстандарт» визнано прилад придатним до застосування згідно з паспортом та нормативно-технічною документацією виробника. У наданому позивачем листі від 07.09.2012 ДП «Укрметртестстандарт» вказує, що прилад Трюкам не включений до переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, а добровільна сертифікація не проводилась.

Позивач зазначає, що співробітником ДАІ неправомірно відхилено його клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: 3) за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою, дев'ятою і десятою статті 1331 цього Кодексу, - працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Як вбачається із постанови вона винесена інспектором, що має спеціальне звання старшого лейтенанта міліції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що факт скоєння правопорушення підтверджений належними і допустимими доказами, а заперечення позивача проти постанови у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, долучені до справи, щодо їх належності та допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, у звязку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_3 України в м. Миколаєві про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії № АО1 073019 від 17.09.2012 - відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв