Справа № 806/2112/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Житомир справа № 806/2112/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Черняхович І.Е., судді: Нагірняк М.Ф., Черноліхов С.В.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - Шелепи Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2, третя особа - Департамент захисту економіки Національної поліції України про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2, третя особа - Департамент захисту економіки Національної поліції України, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 17.08.2016 щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 964,60 грн з них: 551.20 грн - судового збору за подання до суду позовної заяви та 413,40 грн - за подання до суду заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.08.2016 було проведено атестацію позивача. Атестаційна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Позивач наголошує, що Законом України "Про національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав атестування поліцейських, зокрема: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Так, оскільки позивач під жодну категорію працівників, які повинні пройти атестацію, не підпадає, вважає що атестацію було проведено з порушенням норм чинного законодавства, а тому рішення (висновки), прийнятті відповідно до проведеної атестації та в подальшому звільнення зі служби поліції, не ґрунтуються на вимогах законодавства. Дана обставина стала підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши надані сторонами докази та заперечення у адміністративній справі, об'єктивно та неупереджено дослідивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення у справі, суд дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, яка мала спеціальне звання "майор міліції", відповідно до наказу Національної поліції України № 178 о/с від 11.11.2015 призначена старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту економіки Національної поліції України, з присвоєнням їй спеціального звання "майор поліції" (а.с.63).

17.08.2016 проведено атестацію ОСОБА_1, що підтверджується відповідним атестаційним листом (а.с.64). Зі змісту розділу IІ атестаційного листа слідує, що за висновком прямого керівника позивач відповідає займаній посаді. Водночас, відповідно до висновків Центральної атестаційної комісії № 2, оформлених протоколом ОП№15.00024821.0063286 від 17.08.2016, ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню через службову невідповідність (а.с.65).

ОСОБА_1 звернулася до Центральної апеляційної атестаційної комісії № 2 з апеляційною скаргою щодо вказаного рішення Центральної атестаційної комісії № 2. Однак, скарга була відхилена, що оформлено протоколом ОП № 15.00037920.0063286 від 13.10.2016 (а.с.66 - 68).

Спірні правовідносини регулюються наступними нормативно - правовими актами: Законом України "Про Національну поліцію" № 580 - VIІI від 02.07.2015 (далі - Закон №580VIIІ), Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465 (далі - Інструкція №1456).

В силу приписів статті 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 57 Закону № 580-VIII, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

При цьому, атестація поліцейських, відповідно до частини другої статті 57 Закону №580VIII, проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, метою проведення атестації є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (частина третя статті 57 Закону №580-VIII). Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить Інструкція № 1456.

Відповідно до частини четвертої статті 57 Закону №580-VIII, рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (частина п'ята статті 57 Закону №580-VIII).

Аналізуючи наведені правові норми та приймаючи до уваги мету проведення атестації поліцейських, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Така ж правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11.03.2014 у справі №21-13а14.

Разом з цим, відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу IV Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII.

Разом з тим, відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не доведено, що ОСОБА_1 підлягала атестації та, відповідно включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, які передбачені частиною другою статті 57 Закону №580-VIII, та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що останній мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

Відтак, згідно пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Так, наказом Національної поліції України від 11.11.2016 № 178 о/с ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим Департаменту захисту економіки Національної поліції у Житомирській області, з присвоєнням спеціального звання "майор поліції".

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII врегульовано, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580 - VIII шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

Відповідно до статті 58 Закону №580-VIII, призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Суд звертає увагу на те, що наказ №178 о/с від 11.11.2015 не містить жодних застережень про тимчасовість призначення ОСОБА_1 на посаду.

Таким чином, у ході судового розгляду справи, відповідачем не доведено, що позивача призначено тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача не було правових підстав для включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, відповідно, дії щодо проведення його атестації є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

З дослідженого судом протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону №580 - VIII та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 р. за №1445/27890, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо. Висновок (рішення) комісії є абсолютно немотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами, відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні та абсолютно не розкриті суду.

У той же час, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції в порядку переатестування з присвоєнням спеціального звання, матеріалами його особової справи та відомостями, що викладені в атестаційному листі позивача і характеризують його особу.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідачем не надано доказів того, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач презентував себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

Атестаційна комісія також не обговорювала питань можливості переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією, чим порушила вимоги статті 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників".

З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення Центральної атестаційної комісії №2, оформлене протоколом ОП№15.00024821.0063286 від 17.08.2016, щодо визнання ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді, прийняте без врахування професійних якостей, повноти виконання ним функціональних обов'язків. Отже, рішення Центральної атестаційної комісії №2, оформлене протоколом ОП№15.00024821.0063286 від 17.08.2016, не підтверджується належними доказами, а тому має бути скасоване як протиправне.

Так, пунктом 5 частини першої статті 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу, визначення терміну "службова невідповідність" Закон №580-VIII не надає, однак, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Оскільки, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, в контексті норм Закону №580-VIII та Інструкції звільнення за/через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Відтак, суд дійшов висновку, що поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону №580-VIII лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції та необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення.

Крім того, слід звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді (акт відповідного службового розслідування, документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень тощо).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги незаконність проведення атестації позивача, рішення (висновок), прийнятий Центральною атестаційною комісію №2, не відповідає вимогам законодавства. Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 964,60 грн з них: 551.20 грн - судового збору за подання до суду позовної заяви та 413,40 грн - за подання до суду заяви про забезпечення позову, суд зазначає на ступне.

Приписами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати у вигляді судового збору у загальній сумі 964,60 грн, з них: судовий збір за подання до суду позовної заяви у сумі 551, 20 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 413,40 грн, підлягає поверненню ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України.

Керуючись статтями 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії 32 Національної поліції України від 17.08.2016 щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення її зі служби через службову невідповідність.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у загальній сумі 964,60 грн (дев'ятсот шістдесят чотири грн шістдесят коп).

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: І.Е.Черняхович

судді: М.Ф. Нагірняк

С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 12 січня 2017 р.