Справа № 2-а-3102/11
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"08" листопада 2011 р.
Справа №2-а-3102/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2011 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області про визнання незаконними дії по складанню протоколу та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання незаконним повідомлення про сплату заподіяної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернувся ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на протиправність дій інспектора з контролю за використанням і охороною земель у Мурованокуриловецькому районі по складанню протоколу, постанови та повідомлення незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відділу Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2011 року, державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, ОСОБА_2, було складено протокол про адміністративне правопорушення №228052, згідно якого гр. ОСОБА_1, проведено роботу по зняттю ґрунтового покриву земельної ділянки без спеціального дозволу, що є порушенням вимог ст. 168 Земельного кодексу України, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 53-3 КпАП України.

Також 18 липня 2011 року інспектором Вагроцьким В.О., винесено постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-3 КпАП України, та застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Крім того, 18 липня 2011 року ОСОБА_1, надано повідомлення №1047 від 18 липня 2011 року щодо відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 8591,15 грн..

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 6 червня 2011 року гр. ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-3 КпАК України та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн..

Враховуючи вище викладене суд вважає, що фактично позивач двічі притягується до юридичної відповідальності одного виду (в даному випадку адміністративної відповідальності), за одне і те ж саме порушення, тобто за використання однієї і тієї ж земельної ділянки не за цільовим призначенням та за зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, а саме: 6 червня 2011 року позивач притягнутий до вище вказаної відповідальності Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, а 18 липня 2011 року відділом Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області. Правопорушення стосується однієї і тієї ж земельної ділянки позивача, яка знаходиться на території виконкому Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано доказів які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку, що дії державного інспектора Вагроцького В.О. слід вважати неправомірними, а права ОСОБА_1 порушеними, що дає підстави відповідно до положень чинного законодавства для часткового задоволення позову, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі в силу пункту 8 частини 1 статті 247 КпАП України.

Судові витрати, здійснені позивачем при зверненні до суду, які документально підтверджені, у відповідності до ч.1, ч.3 ст.94 КАС України підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 247, 268, 288 КпАП України, керуючись ст. ст. 71, 94, 162, 163, КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову від 18 липня 2011 року, винесену інспектором з контролю за використанням і охороною земель у Мурованокуриловецькому районі, ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-3 КпАП України та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотирьохсот двадцяти пяти) гривень, скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача 1,70 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України постанова у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Суперсон С.П.