Справа № 127/25310/16-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/948/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Подоляк М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дії неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1, починаючи з 12.10.2001 року отримує пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». 03.11.2016 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до УПФУ в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії по віку, згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак УПФУ в м. Вінниця безпідставно та незаконно не виконало даної заяви позивача. 15.11.2016 року була підготовлена відповідь УПФУ в м. Вінниця в якій відповідач пояснив, що позивачу було раніше призначено пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Однак у виконанні заяви про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач відмовив. Просив визнати протиправними дії (рішення) УПФУ в м. Вінниці, щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії по віку згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки та зобов'язати УПФУ в м. Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 03.11.2016 року пенсію по віку згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та підтвердили зазначені вище обставини.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надавши суду письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1, починаючи з 12.10.2001 року отримує пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (список № 1). 03.11.2016 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до УПФУ в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії по віку, згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 15.11.2016 року була підготовлена відповідь УПФУ в м. Вінниця в якій відповідач пояснив, що позивачу було раніше призначено пенсію згідно ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Однак у виконанні заяви про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач відмовив.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою зокрема є п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за цим законом) Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Така праова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 133/476/15-а від 29.11.2016 року.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Оскільки пенсія за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначатиметься вперше, то для обрахунку її розміру, а саме заробітної плати необхідної для обчислення пенсії, яка є її складовою частиною, слід застосовувати положення ч. 2 ст. 40 цього Закону та брати до уваги саме середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, вона є протиправною, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Зважаючи, що право позивача при призначені пенсії є порушеним, воно підлягає захисту шляхом визнання дії протиправною та зобов'язання відповідача з 03.11.2016 року нарахувати позивачу пенсію за віком згідно ст.26 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В звязку із задоволенням позову слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривню 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 5-11, 69-72, 158-163, 183-2, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії (рішення) Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 03.11.2016 року пенсію по віку згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2014, 2015 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя