Справа № 308/13524/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі - Бомбушкар В.П.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

перекладача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом мотивуючи його тим, що 26.12.2016 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. Документи, що посвідчують його особу відсутні. Відповідач неодноразово затримувався на ділянках відповідальності Чопського та Мукачівського прикордонного загону, а саме - 05.11.2016 року відділом прикордонної служби «Новоселиця» та 22.11.2016 року відділом прикордонної служби «Вилок». Відповідач грубо порушив законодавство України, а саме ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», українською мовою не володіє, родичів на території України, які могли б надати йому допомогу у поверненні до країни походження немає, повернутись на батьківщину бажання не має, на територію України потрапив незаконним шляхом, у зв»язку з чим є всі підстави вважати, що відповідач всілякими можливостями буде ухилятися від виїзду за межі території України. А тому позивач просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просив суд не повертати його до країни походження, оскільки змушений був покинути свою країну через побоювання за своє життя у зв»язку з переслідуванням за активну участь у партії, яка виступає проти діючого уряду країни. Тривала процедура набуття статусу біженця, відсутність коштів, побоювання за можливість бути депортованим до Ірану спонукала його піти на порушення державного кордону. Розуміє, що цим порушив закон, однак вказує, що ним керував страх за своє життя. Ствердив, що при поверненні до Ірану життю осіб, які залишили країну за політичними мотивами та були повернуті до неї, загрожує небезпека бути страченим. Зазначив, що 13.12.2016 року звернувся до уповноважених державних органів України із заявою про звернення за хистом в Україні. На даний видана йому довідка ще є дійсною. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

У судовому засіданні встановлено, що органом міграційної служби розглядається питання про надання відповідачу статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується наданою відповідачем суду довідкою про звернення за захистом в Україні № 007387, виданою ГУ ДМС України у Львівській області.

Термін дії вказаної довідки до 13.01.2017 року, що свідчить про законність перебування відповідача на території України на час розгляду даної судової справи.

Відповідно до роз»яснень, що містяться у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25.06.2009 року (з наступними змінами та доповненнями) примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту».

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту» біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Оскільки, на момент розгляду справи залишається не вирішеним питання про надання відповідачу статуту біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», до набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-7 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя О.А. Придачук