Справа № 455/433/16-а
Суддя: Бонецький Л. Й.
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/433/16-а
Провадження № 2-а/455/30/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Бонецького Л.Й. при секретарі Борковська Н.М., розглянувши згідно ст.41 КАС України адміністративний позов ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_1 до відповідача: інспектор роти №6 батальйону №1 УПП м. Львів лейтенант поліції Іваха Олег Васильович про визнання незаконною та скасування постанови серії ПС № 718359 від 10.02.2016р. в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

В Старосамбірський районний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_1 до відповідача: інспектор роти №6 батальйону №1 УПП м. Львів лейтенант поліції Іваха Олег Васильович про визнання незаконною та скасування постанови серії ПС № 718359 від 10.02.2016р. в справі про адміні-стративне правопорушення.

В адміністративному позові вказав, що Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 23.02.2016 року у справі №461/1232/16а ОСОБА_1 було роз»яснено право звернення до Старосамбірського районного суду у Л/о або Франківського районного суду м.Львова з позов-ною заявою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП ОСОБА_1 В позові вказав, що при отриманні консультації в УВП у Львівській області юридичну адресу управління поліції було вказано пл.Григоренка,3, що є територією обслуговування Галицького районного суду м.Львова. Саме з цих причин позов було подано до Галицького районного суду м.Львова. Тому позивач звернувся в Старосамбірський районний суд Львівської обл., що не суперечить вимогам КАС України.

У адміністративному позові виклав обставини справи, що автомобіль «Renault Laguna» був припаркований на спуску по вул. Золотій у м. Львові біля Краківського ринку. Поруч з вказаним автомобілем було припарковано ще кілька авто. ОСОБА_1 відлучився з авто по своїх справах. Коли позивач наблизився до авто, до нього підійшов працівник поліції Іваха О.В., який повідомив , що ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП, а саме порушив вимоги знаку 3.34 - стоянка і зупинка заборонена. Знак розміщений поруч із знаком пішохідного переходу біля гуртожитку Кооперативного коледжу по вул.Золотій у м.Львові. Взявши документи ОСОБА_1, працівник поліції пішов до службового авто складати постанову про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 висловив незгоду із притягненням його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, оскільки вказаного знака не бачив і фізично бачити не міг, тому що він встановлений з порушенням вимог ДСТУ 4100-2002 «Дорожні знаки».

Крім того, інспектор роти №6 батальойу №1 УШІ у м.Львові лейтенант поліції Іваха О.В., в порушення вимог ст. 307 Цивільного кодексу України, проводив відеозйомку авто позивача (приватної власності) та зйомку особи позивача без попередження і його згоди.

Крім того в позові зазначив, що в екіпажі патрульної поліції знаходилось троє праців-ників. Крім позивача, аналогічне порушення, з точки зору працівників поліції, вчинили всі водії, які були припарковані поруч з його авто. Під час того, як лейтенант Іваха О.В. складав на позивача постанову про адміністративне правопорушення, до інших авто теж підходили водії, хоча до них працівники поліції не мали жодних претензій. На зауваження, що водії інших авто вчинили таке ж порушення, як і ОСОБА_1, працівники поліції відповіли, що вони фізично не в змозі притягати до адміністративної відповідальності всіх порушників. Зауважив, що двоє поліцейських з екіпажу зайняті не були, уваги на інших водіїв, що припарку вали авто у тому ж місці, що і ОСОБА_1, не звертали. Вважає це порушенням Конституційних засад рівності усіх громадян перед Законом і судом.

Також зазначив, що авто було припарковане приблизно за 10 метрів від перехрестя Золота - Клепарківська. У постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності вказана адреса: вул..Золота,2, хоча будинок №2 на вказані вулиці знаходиться приблизно за 150 метрів від місця, де позивач припаркував авто. В цьому вбачає службову недбалість праців-ників поліції у складанні постанови про притягнення його до адміністративної відповідаль-ності.

Позивач і його представник звернулись із заявою у якій просять проводити розгляд сп-рави без їхньої участі, позов підтримали повністю. Відповідач на запрошення в суд, заказними повідомленнями не з`являвся.

Суд вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Так, згідно з п.5.2.1 вказаного ДСТУ знаки повинні виготовлятись з світлоповертальною поверхнею або внутрішнім освітленням. На знаці, на який посилались працівники поліції вказані атрибути відсутні, крім того знак покритий іржою ( в порушення вимог п 5.2.4 вказаного ДСТУ).

Також згідно вимог п.10.1.1 вказаних ДСТУ дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники руху, як в світлий, так і в темний час доби, не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами ( зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення), - знак, якого позивач не бачив, розміщений між деревами з порушенням прямого кута, тобто розміщений над дорожнім покриттям косо, а не паралельно до ширини дорожнього покриття. Корозія на знаку зливається з кольором гілля дерев. Знак розміщений після входу в поворот. Перед знаком розташований знак нерегульованого пішохідного переходу, тому при в»їзді в поворот основний акцент уваги падає на саме пішохідний перехід. Вказаний знак 3.34 розташований на висячій конструкції, а згідно з вимогами п.10.2.29 ДСТУ 4100-2002 відстань від нижнього краю знака до поверхні дорожнього покриття повинна становити в разі розміщення його на штучних прогинних конструкціях повинна менше 5м. Сидячи в авто, акцентуючи увагу на нерегульованому пішохідному переході, враховуючи те, що вказаний знак не відповідає вимог ДСТУ щодо розміщення дорожніх знаків вказаний знак 3.34 позивач не міг бачити.

Крім того згідно з рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2-15 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення забороняє розгляд справ, передбачених ч.І ст.122 КУпАП безпосередньо на вулиці, тобто словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядами справу про адміністративне правопорушення. Тобто у вказаному випадку було застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення, що заборонено законом ( оскільки є чітко визначений перелік справ про адміністративне правопорушення, де посадовою особою застосовується процедура скороченого провадження, - правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП до цього переліку не входить).

Крім того, інспектор роти №6 батальойу №1 УШІ у м.Львові лейтенант поліції Іваха О.В., в порушення вимог ст. 307 Цивільного кодексу України, проводив відеозйомку авто позивача (приватної власності) та зйомку особи позивача без попередження і згоди.

Згідно ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловених останнім доводів.

Таким чином Відповідачем притягнуто Позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст. 7 КУпАП. Враховуючи вище наведене, постанова ПС2 № 718359 від 10 лютого 2016 року підлягає скасу-ванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 - закриттю.

За правилами ст.71 КАСУ - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Інших достовірних доказів, що підтверджували б вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем суду не представлено, отже за таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована. Щодо повернення коштів позивачеві суд вважає необхідно звертатись в окремому порядку.

Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції Іваха Олега Ва-сильовича та відновлення дорожніх знаків в м. Львів, не входить у компетенцію суду.

Керуючись ст.ст.6,10,11,17,21,ст.104,105,158-163 КАС України, ст.7,8,9,41, 33, 122, 166, 245, 251, 252, 254, 283, 287, 288 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову ПС2 № 718359 від 10 лютого 2016 року винесену інспектором роти №6 батальйону №1 УПП м. Львів лейтенант поліції Іваха Олегом Васильовичем по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч .1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по адміністративні справі - закрити.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова згідно ст. 171-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя