Справа № 760/10405/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/911/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( скорочене провадження )

08 листопада 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій неправомірними та стягнення неправомірно утриманих грошових, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва щодо утримання з позивача, надміру виплачених сум переплати в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії,

визнати неправомірними дії відповідача - Правобережного об'єднаного управлінні пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з позивача, надміру виплачених сум переплати в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії,

визнати неправомірним Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача,

стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 9 169,14 грн., що складає розмір неотриманої частини пенсії, яка незаконно утримана з позивача.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.12.2010 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1. Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо перерахунку і виплати пенсії позивачу, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок та забезпечити виплату з 01 листопада 2006 року, за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року, як інваліду II групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 «Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної державної пенсії виходячи з розміру, не нижчому ніж 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з всіма надбавками без будь-яких обмежень, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом про Державний бюджет за відповідний рік, за виключенням проведених виплат у 2006-2010 роках та з проведенням індексації недоплачених сум основної пенсії та додаткової пенсії відповідно до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №913 від 11.07.2007 в редакції Постанови КМУ №170 від 12.03.2008 року), а також зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва виплачувати державну та додаткову пенсію позивачу відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Пояснив, що 14.02.2011 на підставі вищевказаної постанови отримав виконавчі листи, з якими звернувся до органів виконавчої служби.

Вказав, що 21.02.2011 Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва подано апеляційну скаргу на вказану постанову, яку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2011 року було задоволено частково, а скасовано постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 31 грудня 2010 року та ухвалено нову постанову, якою вимоги адміністративного позову задоволено частково: визнано неправомірним дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 08.06.2010, а також зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 08.06.2010 з урахуванням проведених виплат.

Пояснено, що відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження від 10.12.2012 та 01.02.2013, виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчих листів №2а-1061-1/10 від 14.02.2011 закриті у зв'язку з виконанням Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва постанови суду.

Позивач зазначив, що в грудні 2015 року пенсійні виплати, що здійснюються позивачеві зменшилися. Згідно відповіді Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва від 16.01.2016 № 483/01/Б-985 та відомостей про відрахування, що є додатком до листа позивач дізнався, що у відповідності до Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, встановлено наявність у позивача переплати в сумі 116 700,52 грн., що утворилася у зв'язку з виконанням Управлінням пенсійного фонду в Солом'янському районі Києва постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 31 грудня 2010 року, яку було в подальшому скасовано з винесенням Київським апеляційним адміністративним судом нової постанови. Саме на цій підставі Управлінням пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва здійснені утримання суми переплат в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії.

Вказав, що за період з грудня 2015 року по травень 2016 року з позивача утримано грошові кошти в загальній сумі - 9 169,14 грн.: 1514,99 грн. (за грудень 2015 року) + 1530,83 грн. (за січень 2016 року)+ 1530,83 грн. (за лютий 2016 року) + 1530,83 грн. (за березень 2016 року) + 1530,83 грн. (за квітень 2016 року) + 1530,83 грн. (за травень 2016 року).

Позивач вважає, що дії відповідача щодо утримання суми переплати пенсії, є незаконними, оскільки підстав визначених ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для утримання відповідачем суми переплаченої пенсії з позивача немає.

З наведених підстав позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

12.09.2016 на адресу суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути утримані грошові кошти з грудня 2015 року по серпень 2016 року в загальній сумі 14 039,87 грн.

19.09.2016 до канцелярії суду надійшло заперечення проти позову від Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у зв'язку зі скасуванням постанови суду першої інстанції, на підставі якої здійснювався перерахунок позивачу основної та додаткової пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та стягнення недоотриманої пенсії, позов було задоволено частково нарахувати та виплатити державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.11.2006, а постановою КААС вищевказану постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 31.12.2010 та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 08.06.2010, у зв'язку з чим утворилася переплата пенсії у сумі 116 700,52 грн.

Посилається на те, що відповідач, приймаючи рішення про утримання надміру виплачених коштів та рішення про утримання переплати у розмірі 20 % від розміру пенсії, керувався чинними нормами пенсійного законодавства та не порушував законних прав та інтересів позивача.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Статтею 9 цього Кодексу, зокрема визначено, що суд при вирішенні справи керується і принципом законності. Частиною 4 цієї статті, зокрема відзначається принцип ієрархічності нормативно-правових актів. Так, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору чи іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу правову силу.

Відповідно до вимог ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ч. 3 ст. 2 КАСУ встановлено перелік обставин, які підлягають перевірці з боку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Статтею 22 Конституції України забороняється звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» № 1055 від 16.12.2015, яка набрала законної сили 31.12.2015, було затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва реорганізовано шляхом злиття та створено Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Отже, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві як правонаступник трьох територіальних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві є відповідачем у цій справі.

Судом встановлено, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.12.2010 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1. Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо перерахунку і виплати пенсії позивачу, зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок та забезпечити виплату з 01 листопада 2006 року, за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року, як інваліду II групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 «Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної державної пенсії виходячи з розміру, не нижчому ніж 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з всіма надбавками без будь-яких обмежень, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом про Державний бюджет за відповідний рік, за виключенням проведених виплат у 2006-2010

роках та з проведенням індексації недоплачених сум основної пенсії та додаткової пенсії відповідно до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №913 від 11.07.2007 в редакції Постанови КМУ №170 від 12.03.2008 року), а також зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва виплачувати державну та додаткову пенсію позивачу відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом про Державний бюджет на відповідний рік.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2011 на підставі вищевказаної постанови позивачем отримано виконавчі листи.

Судом встановлено, що 21.02.2011 Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва подано апеляційну скаргу на вищезазначену постанову, яку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2011 року було задоволено частково, скасовано постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 31 грудня 2010 року та ухвалено нову постанову, якою вимоги адміністративного позову задоволено частково: визнано неправомірним дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 08.06.2010, а також зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 08.06.2010 з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження від 10.12.2012 та 01.02.2013, виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчих листів №2а-1061-1/10 від 14.02.2011 закриті у зв'язку з виконанням Управлінням пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва постанови суду першої інстанції.

Згідно відповіді Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва від 16.01.2016 № 483/01/Б-985, що у відповідності до Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, встановлено наявність у позивача переплати в сумі 116 700,52 грн., що утворилася у зв'язку з виконанням Управлінням пенсійного фонду в Солом'янському районі Києва постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 31 грудня 2010 року, яку було в подальшому скасовано з винесенням Київським апеляційним адміністративним судом нової постанови. Саме на цій підставі Управлінням пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва здійснені утримання суми переплат в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії, що знайшло своє підтвердження у відомостях про відрахування по особовому рахунку №814052 стосовно ОСОБА_1, наданих Управлінням пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва.

З наданих позивачем виписок по його рахунку в АБ «Укргазбанк», підтверджується факт відрахувань з пенсії позивача. Зокрема, з позивача утримано грошові кошти: 1514,99 грн. (за грудень 2015 року), 1530,83 грн. (за січень 2016 року), 1530,83 грн. (за лютий 2016 року), 1530,83 грн. (за березень 2016 року), 1530,83 грн. (за квітень 2016 року), 1530,83 грн. (за травень 2016 року), 1530,83 грн. (за червень 2016 року), 1669,95 грн. (за липень 2016 року), 1669,95 грн. (за серпень 2016 року), а всього : 14 039,87 грн.

Так, згідно зі ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку ( в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст.102 вищевказаного Закону, пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Таким чином, підставою стягнення з пенсіонера сум пенсії, надміру виплачених йому, є протиправні дії останнього, які полягають у зловживанні з його боку, тобто вчиненні умисних дій (подання документів з явно неправильними відомостями), або умисному невиконанні обов'язків встановлених законом (неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї).

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Наведене дає підстави до висновку, що звернення особи до адміністративного суду за захистом порушеного права не є протиправними діями у розумінні ст.ст. 50, 103 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вчинення яких є підставою для стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку.

Скасування Київським апеляційним адміністративним судом постанови суду першої інстанції, за якою здійснено перерахунок пенсії позивачу, також не може свідчити про наявність зловживань з боку позивача, визначених у ст.50 Закону №1788-ХІІ, оскільки судом апеляційного інстанції переглядалося саме рішення суду першої інстанції на предмет його законності та обгрунтованості.

Як визначено у ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, жодних належних і допустимих, у розумінні ст.70 КАС України, доказів на підтвердження зловживань з боку позивача відповідач, діючи всупереч ч.2 ст.71 КАС України, до суду не надав.

Вбачається, що надмірна виплата пенсії виникла не внаслідок зловживань з боку позивача, а у зв'язку із скасуванням рішення суду.

Таким чином, виходячи з обставин наведених вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для утримання з пенсії позивача відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно, суд визнає вимоги позивача про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва, Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з позивача, надміру виплачених сум переплати в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії, а також скасування Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

А тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно утримані з позивача грошові кошти, що складає розмір неотриманої частини пенсії в сумі 14 039,87 грн.

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 94 КАС, суд зазначає, що з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 2204,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 101-103 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, ст.ст. 2, 6, 17, 18, 104-106, 128, 158, 159, 161-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва щодо утримання з ОСОБА_1, надміру виплачених сум переплати в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії.

Визнати неправомірними дії Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з ОСОБА_1, надміру виплачених сум переплати в розмірі 20 відсотків від розміру пенсії.

Скасувати Рішення Управління пенсійного фонду в Солом'янському районі м. Києва про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві повернути ОСОБА_1 безпідставно утримані грошові кошти в сумі 14 039,87 грн.

Стягнути з Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві на користь держави судовий збір в розмірі 2204,80 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: