Справа № 331/8123/16-а
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/17/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 26 травня 2009 року управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя позивачу призначено пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.12.2015 року в ОСОБА_1 виникло право на перерахунок призначеної пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям державних службовців, відповідно до постанови КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 р. № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 р. У листопаді 2016 року позивачем до відповідача було подано заяву про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії ст. 37 Закону 3723, з розрахунку 90 % (чинного) заробітку за відповідною посадою, до якої додавалася довідка про заробітну плату, видану УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя. Листом від 23.11.2016 року № 233/С-9 відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 01.06.2015 р. пенсії держслужбовцям не призначаються та не перераховуються, а згідно з ст. 90 року Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-У111 пенсійне забезпечення держслужбовців провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Але прийнятий 10.12.2015 року Закон України «Про державну службу» № 889-VII, який набрав чинності 01.05.2016 р. норм щодо перерахунку не містить. Позивач такі дії відповідача вважає незаконними та необґрунтованими. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати з усіма додатковими виплатами та зобов'язати відповідача провести з 01.12.2015 р. перерахунок пенсії у розмірі 90% від заробітної плати за відповідною посадою з усіма додатковими виплатами на підставі довідки, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя без обмеження максимального розміру пенсії, виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2015 року пенсію та здійснювати у подальшому виплату пенсії у перерахованому розмірі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2016 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 26.05.2009 року за нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, який втратив чинність на підставі Закону України № 889-VII від 10.12.2015 р., крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону № 889-VII (стосовно призначення пенсії). Для обчислення пенсії суми заробітної плати було враховано в розмірах за останні 24 місяці роботи перед призначенням пенсії в порядку, визначеному Постановою КМУ від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (норма втратила чинність на підставі Постанови КМУ від 25.03.2014 р. № 112 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ з питань пенсійного забезпечення», яка набрала чинність 24.04.2014 р. Так, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України», тобто норма щодо перерахунку виключена з Закону.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІ, який набув чинності 01.04.2015 року, скасовуються з 01.06.2015 р. норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України "Про державну службу". 10.12.2015 року Закон України «Про державну службу» №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 року. В статті 90 Закону №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже Закон №3723-ХІІ - втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених в пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ), які стосуються тільки призначення пенсії за віком в порядку норм ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а не щодо перерахунку, оскільки ст. 37-1 виключена. Посилання позивачки на те, що в супереч ст. 22 Конституції України, звужуються її права є помилковими, оскільки розмір призначеної пенсії не змінюється (не зменшується). Крім того, не стосується суті позову посилання позивачки на рішення Верховного суду України від 10.12.2013 року по справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 року по справі № 21-445а13, оскільки в першому рішенні спірне питання було щодо визнанням протиправними дії управління ПФУ стосовно перерахунку пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати та здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у наданій ним довідці, а у другому - щодо визнання неправомірними дії управління ПФУ про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Донецької області від 12 липні 2012 року № 18-57-814; зобов'язати відповідача відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» провести такий перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати. Дії відповідача вважає правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя з 26.05.2009 року та їй призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ у розмірі 90% від сум заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У листопаді 2016 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії ст. 37 Закону України «Про державне службу» з розрахунку 90 відсотків (чинного) заробітку за відповідною посадою, до якої додавалася довідка про заробітну плату, видана управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя від 22.08.2016 № 6929/03.

Листом управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі №233/С-9 від 23.11.2016 року позивачці відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на те, що з 1 червня 2015 року пенсії державним службовцям не призначаються та не перераховуються, а згідно ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 пенсійне забезпечення державних службовців провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи питання правомірності виплати пенсії позивачу, суд виходить з наступного.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

На момент звернення позивача до суду Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визначені.

Між тим, пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (далі - Постанова №865) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 01.12.2015р.), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було, відтак у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку на підставі ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу».

Крім того, 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, на час звернення позивача до органу пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок, а діюча норма закону не передбачає підстав для перерахунку пенсій державним службовця на підставі підвищення заробітної плати окремих категорій державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність, а тому висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача про відмову в перерахунку пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів працівникам прокуратури, не ґрунтується на нормах діючого закону, чим порушено принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити й про те, що в даному випадку не має місця звуження соціально-правових гарантій відповідних категорій осіб, які отримують пенсію державного службовця, з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, жодні соціальні права не є абсолютними, вони можуть бути обмежені у визначеному Законом порядку. Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників за відповідною посадою є разовою формою підвищення грошової винагороди (пенсії) особам, які звільнені зі служби на пенсію. Вона може бути здійснена з метою забезпечення відповідності розміру пенсії особи порівняно із заробітною платою працюючих на відповідних посадах осіб, з метою стимулювання до довгострокового виконання особами професійних обов'язків до виходу на пенсію. В свою чергу, право на перерахунок пенсії не належить до таких соціально-правових гарантій державних службовців, як заробітна плата, спеціальні умови праці, пенсія, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення та не має постійного характеру, безпосередньо не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю та виникає лише після звільнення на пенсію.

У рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Більш того, виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних державних службовців не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, з урахуванням того, що станом на час звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» вже діяла в редакції, що не передбачає право на здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати відповідних працівників, відсутніми є підстави для застосування норми Закону, яка втратила чинність.

Також, суд звертає увагу на те, що в даному випадку не виникло спору з приводу визнання відсоткового розміру пенсії позивача у відношенні до посадового окладу працюючого на відповідній посаді працівника, який було призначено на час виходу на пенсію, відтак вимоги ОСОБА_1 стосовно зобов'язання відповідача здійснити перерахунок із визначенням 90% відсотків від окладу не підлягають задоволенню в силу приписів ст. 6 КАС України оскільки не потребують судового захисту.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними та необґрунтованими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 94, 99, 158-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька