Справа № 203/7090/13-а
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2013-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/7090/13-а
Провадження № 2-а/0203/277/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2013 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Довбиш С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів України до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови,

у с т а н о в и в:

24 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови. Вимоги обґрунтовано тим, що у березні 2013 року судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави адміністративного штрафу в сумі 8 500,00 грн. Рішення було передано для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. 25.09.2013 р. постановою відповідача вказане судове рішення було повернуто без виконання через відсутність у боржника коштів та іншого майна. На думку позивача, відповідач не вчинив усіх дій, передбачених законодавством, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови від 25.09.2013 р. (а.с.а.с. 1 3).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 11.03.2013 р. Кіровським районним судом

м. Дніпропетровська у справі про адміністративне правопорушення № 203/1047/13-п було ухвалено постанову про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави адміністративного штрафу в сумі 8 500,00 грн. Постанову було передано для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с. 4).

25 вересня 2013 року відповідач ухвалила постанову про повернення виконавчого документу без виконання через відсутність у боржника роботи та належного йому майна (а.с.а.с. 6, 7).

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-ХІV) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 статті 32 Закону № 606-ХІV одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

У відповідності з пунктом 3 частини 3 статті 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Із загального акту державного виконавця від 25.09.2013 р., доданого до оспореної постанови, вбачається, що відповідач дійшла висновку про необхідність повернення виконавчого документа, виходячи з того, що боржник не працює, не має транспортних засобів, нерухомого майна, а також вкладів у банках.

При цьому ані з тексту постанови, ані з тексту вказаного акту не вбачається, з яких джерел державний виконавець дізнався про відсутність у боржника роботи та інших доходів, а також вкладів у банківських установах.

Із змісту оскарженої постанови слідує, що відповідач, ухвалюючи її, припинила чинність арешту, накладеного на майно боржника, а також скасувала інші заходи примусового виконання судового рішення, що, на думку суду, суперечить висновку державного виконавця про відсутність у боржника будь-якого майна та викликає обґрунтовані сумніви у законності постанови від 25.09.2013 р.

За правилами частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, будучи обізнаним про судове засідання, не довів правомірність своєї постанови, у звязку з чим поданий позов необхідно задовольнити.

У порядку статті 94 КАС судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 7 12, 17 20, 86, 87, 94, 98, 158 163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов Дніпропетровської митниці Міністерства доходів і зборів України до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу від 25 вересня 2013 року (виконавче провадження № 37997555).

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 цього Кодексу, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2013 року.

Суддя М.О. Католікян