Справа № 743/1526/16-а
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1526/16-а
Провадження №: 2-а/743/6/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ріпкинського об'єднаного управління ПФУ, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобовязати провести перерахунок з 01.05.2016 року та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати, за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення передбаченого Постановою КМУ № 292 від 06.04.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що Ріпкинське обєднане управління ПФУ відмовило їй в проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розмірів посадових окладів державним службовцям, посилаючись на ст.90 Закону України «Про державну службу» в новій редакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що перебуває на обліку у відповідача з 1994 року та отримує пенсію, яка була їй призначена на підставі Закону України Про державну службу, в редакції 1993 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши заперечення на позов, в яких зазначив, що діючим законодавством України не визначено субєктивного права як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обовязку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача з 20.08.1994 року та отримує пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», в редакції 1993 року.

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2016 року ОСОБА_1 подала до Ріпкинського ОУПФУ заяву про перерахунок пенсії державного службовця з 01.05.2016 року, з урахуванням підвищення заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи, на підставі Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292.

Листом № 108/11/М-2 від 13.12.2016 року відповідач відмовив позивачеві в задоволенні заяви, посилаючись на відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з того, що статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Вподальшому законодавство, яке регулює спірні правовідносини, змінилось.

Так, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, було внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", яку викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. ОСОБА_2 права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.2 та 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу», (яка діяла на момент набуття позивачем права на перерахунок), пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалась на один відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У звязку із прийняттям Закону України від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

З аналізу наведеної норми випливає, що визначення умов та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям делеговано КМУ.

При цьому, ОСОБА_2 Суд України в Рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 дійшов висновку, що в аспекті положення ч.2 ст.95, ч.2 ст.124, ч.1 ст.129 Конституції України, п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України та п.2 ч.1 ст. 9 КАС України, в системному звязку з положеннями ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.117 Конституції України треба, розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» та інших законів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865.

Постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року було внесено зміни до Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року, які застосовувались з 01.12.2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Постанова КМУ від 31.05.2000 року №865, на час звернення позивачки до відповідача із заявою про перерахунок пенсії втратила чинність.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України, на даний час, не лише не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, на виконання ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», але й фактично виключено положення Постанови КМУ від 31.05.2000 року №865.

Відсутність затверджених КМУ порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям, тобто відмова держави здійснити певні дії та виключення положень Постанови КМУ від 31.05.2000 року №865, які визначали порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця, на думку суду, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії з огляду на ст. 22 Конституції України та є невиправданим втручанням в право позивачки, яке передбачене ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Приймаючи до уваги, що Постановою КМУ № 292 від 06.04.2016 року заробітна плата державних службовців, зокрема, за посадою, яку займала ОСОБА_1, збільшена, підстави для перерахунку пенсії позивачеві існують.

Щодо посилань відповідача на втрату чинності Законом від 16.12.1993 року «Про державну службу», суд враховує, що ОСОБА_2 Суд України у своєму Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

В Постанові Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року №9 зазначено, що відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

ОСОБА_2 Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року №8-рп/99, від 20.03.2002 року №5-рп/2002 та від 11.10.2005 року №8-рп/2005 сформовано чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У Рішенні від 20.03.2002 року №5-рп/2002 ОСОБА_2 Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У Рішенні від 22.05.2008 року №10-рп/2008 ОСОБА_2 Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням ОСОБА_2 Суду України від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 ст. 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. ОСОБА_2 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_2 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях ОСОБА_2 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин, скасування законодавчого акту, який передбачав наявність права на перерахунок пенсії, звужує зміст та обсяг конституційних соціальних гарантій державних службовців.

Вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 01.05.2016 року підлягають залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернулась до суду 22.12.2016 року і не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду та не просила його поновити.

За таких обставин, враховуючи положення ст.ст. 99, 100 КАС України, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 з 01.05.2016 року, необхідно залишити без розгляду, а позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в частині вимог з 22.06.2016 року - задовольнити.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 6-11, 104, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в частині вимог з 01.05.2016 року по 21.06.2016 року залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ріпкинського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобовязати Ріпкинське обєднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.05.2016 року, відповідно до Постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та довідки Фінансового управління Ріпкинської райдержадміністрації від 07.12.2016 року № 8, починаючи з 22.06.2016 року, за виключенням виплат здійснених за вказаний період.

Стягнути з Ріпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (Код ) за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) 551 грн. 20 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляція на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06.01.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток