Справа № 418/820/16-а
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №418/820/16-а
Провадження по справі №2-а/418/10/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2016 року Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді Чехова С.І.

при секретарі Кірічевій К.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійним фондом України у Міловському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_2 з адміністративним позовом у якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області щодо відмови у проведенні перерахунку його, пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі поданої ним заяви встановленого зразку від 13.09.2016р.

Крім того просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області здійснити з 01.01.2016р. перерахунок та виплату йому , пенсії з розрахунку 80% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному у довідці прокуратури Луганської області №18-518вих-16 від 19.08.2016р., а саме від суми 12458,14 (дванадцять тисяч чотириста п'ятдесят вісім) грн. 14 копійок, без обмеження максимального розміру пенсії, із виплатою заборгованості за період з 01.01.2016р. у зв'язку із здійсненням перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

А також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Міловському районі Луганської області на його користь сплачений ним судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що він, перебуває на персоніфікованому обліку в УПФУ в Міловському районі Луганської області як пенсіонер за вислугою років. Згідно Закону України «Про прокуратуру», де з 20 жовтня 2008 року йому призначено відповідну пенсію згідно вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення мені пенсії) у розмірі 80% від суми його заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до постанови КМУ від 31.05.2012р. №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ №506 від 06.10.2014, №763 від 30.09.2015, №1013 від 09.12.2015) збільшено заробітну плату працівникам органів прокуратури, що, є підставою для перерахунку пенсії. У зв'язку із прямо передбаченим Порядком правом пенсіонера на спрямування своєї заяви про перерахунок пенсії поштою і зважаючи на постійні черги внутрішньо переміщених осіб перед будівлею УПФУ в Міловському районі Луганської області, після невдалої спроби особисто потрапити в канцелярію даного органу, 23 вересня 2016 року він направив відповідачу поштою рекомендованим листом з оголошеною цінністю свою особисту заяву встановленої форми згідно додатку 2 до Порядку, датовану 13 вересня 2016 року про проведення перерахунку його пенсії відповідно до зазначеної постанови КМУ на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-518вих-16 від 19.08.2016р., а саме від суми 12458,14 (дванадцять тисяч чотириста п'ятдесят вісім) грн. 14 копійок.

Однак листом від 28.10.2016 №3058/0210/14Л-8 за підписом начальника УПФУ в Міловському районі Луганської області Великоцької І.О. йому повідомлено, що в перерахунку його пенсії на підставі постанови КМУ від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» з урахуванням постанови КМУ №1013 від 09.12.2015р. відмовляється. Цей лист він вважає фактичною відмовою у задоволенні його заяви.

Відмова відповідача УПФУ в Міловському районі в перерахунку його пенсії мотивується тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України» та інших.

Він вважає вищевказані дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії незаконними, оскільки право на вирахування пенсії у розмірі 80% від його заробітної плати, після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, виходячи із принципу незворотності дії закону у часі, повинно залишатись незмінним.

Частиною 1 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (далі Закон №1789-ХІІ), в редакції, чинній на час призначення йому пенсії), передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно цього закону у 2008 році йому призначено пенсію у розмірі 80% за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням відповідного загального стажу його роботи.

Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку призначених раніше пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії).

Згідно з ч.13 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, як на підставу неможливості проведення перерахунку його пенсії, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до деяких законів, у тому числі до Закону України «Про прокуратуру».

В той же час, зазначені обмеження не стосуються пенсіонерів, які до 02 березня 2015 року вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Крім того, він важає, що перерахунок призначеної йому пенсії, не зважаючи на положення законів України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VIвід 8 липня 2011 року та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, якими внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру» і передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, повинен здійснюватись без обмеження максимального розміру пенсії, оскільки на час призначення йому пенсії будь-яких обмежень максимального розміру пенсії Законом України «Про прокуратуру» не передбачалось.

Зокрема, навіть пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VIвід 8 липня 2011 року передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. А абзац другий зазначеного пункту, відповідно до якого виплата пенсій, розмір яких перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, здійснюється без індексації та проведення інших перерахунків, визнаний неконституційним (рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 р.).

Таким чином, він вважає право на вирахування пенсії у розмірі 80 відсотків від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, виходячи із принципу незворотності дії закону у часі, повинно залишатись незмінним.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст.19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передбачені п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі Закону України «Про прокуратуру», свідчить про те, що з 01.06.2015 не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

З аналізу норм законодавства та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст.21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

З урахуванням викладеного при перерахунку його пенсії, як працівнику прокуратури, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, який діяв на момент призначення пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 50-1 Закону № 1789-ХІІ у Постановах від 10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) зазначив, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постановах від 10.12.2013 року №21-348а13 та №21-420а13 висловила позицію, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 8 липня 2011 року зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України №3668-VI не зазнали.

Відповідно до ч.2 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як зазначалося ним вище, 23 вересня 2016 року він звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахунок його пенсії. При цьому він просив відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2016, що не суперечить ч.18 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, оскільки перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій, а різницю пенсії може бути виплачено не більше ніж за 12 місяців, а тому перерахунок дійсно необхідно здійснити з 01.01.2016, однак йому у цьому було відмовлено.

За таких обставин він вважає, що порушене його право на перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим працівникам прокуратури на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-518вих-16 від 19.08.2016 підлягає відновленню саме з 01.01.2016.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Він вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку йому пенсії і її виплати у новому розмірі відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції чинній на час призначення пенсії, є протиправними, вони порушують його соціальні права щодо пенсійного забезпечення і звужують конституційні гарантії, а тому порушене його право підлягає судовому захисту. Відповідно його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що виплата пенсії здійснюється за рахунок Державного бюджету України, прошу суд допустити рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, відповідно п.1 ч.1 ст.256 КАС України.

Згідно статей 87,94 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (з наступними змінами), яка ратифікована Україною поряд з іншими країнами, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, його право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно положень статей 2,6 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, 27 грудня 2016 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Від представника відповідача надійшли заперечення проти позову в яких він просить в задоволенні адміністративного позову позивачу відмовити у зв'язку з відсутністю законних підстав .пославшись на частину 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції на час звернення про перерахунок пенсії від 17 жовтня 2016 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетам Міністрів України. На час звернення позивача КМУ не визначив порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури. Конституційний суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп у справіі за конституційним зверненням Націіонального банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1 ст. 58 Конституції Укравїхни зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-праві акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. З огляду на наведене, під час вирішення питання про перерахунок пенсії позивача необхідно керуватися нормами права, які чинні на час звернення за перерахунком пенсії, яку позивач подав 17 жовтня 2016 року, а не норма , які були чинні у 2008 році та застосовувались під час призначення пенсії позивачу.01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII»Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» Пунктом 5 Прикінцевих положень до цього закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України» Про державну службу», «Про прокуратуру»,»Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України»»Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Передбачена у законі вимога виконана не була, тобто до 1 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнято не було. За таких підстав з 1 червня 2015 року набирають чинності обмеження передбачені вищезазначеною нормою законодавства та з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Вони вважають посилання позивача на норму ст.50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-XII»Про прокуратуру» є неприпустими, з огляду на наступне 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» Згідно підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ даного Закону, втратив чинність Закон України 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», окрім деяких положень, зокрема частин 3,4,6 та 11 ст. 50-1 . Тобто норми частин 13,17,18, ст.50-1 Закону України 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 17 жовтня 2016 року є нечинним та посилання позивача на них є хибним. З таких підстав вони керувались Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697 -УІІ «Про прокуратуру», норми якого не передбачають перерахунок пенсій у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Згідно ч.2 ст. 85 Закону України «Про прокуратуру» питання матеріально-побутового забезпечення та соціального захисту працівників органів прокуратуру, не врегульовані цим Законом, визначаються Законом України «Про державну службу» та іншими законодавчими актами. На час звернення позивача 17 жовтня 2016 року Постанова Кабінету міністрів України від 31 травня 200 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якою були визначені порядок та умови перерахунку пенсій державним службовцям втратила чинності на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 1 травня 2016 року.

Вони вважають, що згідно з частиною 2 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ «Про прокуратуру» у редакції на час звернення із заявою про перерахунок пенсії від 17 жовтня 2016 року пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Вимога позивача здійснити перерахунок пенсій в розмірі 80 відсотків від розміру заробітної плати є необґрунтованою.

У разі виникнення права на порахунок пенсії позивача то він мав би робитись з 01 листопада 2016 року, а не з 01 січня 2016 року. Згідно до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу 6 частини 15 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №У1697-УІІ «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів , встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень. З таких підстав вони вважають дана вимога є безпідставною та необґрунтованою .

Згідно копії паспорту позивач ОСОБА_2 є громадянином України, (а.с.9-10)

Відповідно пенсійного посвідчення позивач є пенсіонером за вислугу років, термін дії посвідчення довічно, дата видачі 10 грудня 2008 року. (а.с.11)

За заявою яка датована 23 вересня 2016 року про призначення/ перерахунок пенсії позивач належно звернувся до відповідача.(а.с.12)

Як свідчать фіскальний чек про сплату поштового рекомендованого листа з оголошеною цінністю заяву було направлено до відповідача. (а.с.14)

Згідно трудової книжки позивача він дійсно працював в органах прокуратури на різних посадах і звільнився 01 вересня 2011 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з виходом на пенсію за вислугу років. (а.с.19-20)

За наказом №849к від 01 вересня 2011 року позивача на підставі рапорту у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ст. 38 КЗпП України. (а.с.21)

З листа начальника Управління пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області, слід що позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно його заяві яку він надіслав поштою. (а.с.16-17)

Дослідивши матеріали справи, слід прийти до думки про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч.12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст.50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону №3668-УІ змін не зазнали.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Позивачу пенсія була призначена 10 грудня 2008 року., тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

При цьому, суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Але таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання ) призначена до набрання чинності цим законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

31.05.2012 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14.06.2012, згідно якої затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та в зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 1 липня 2012 року.

Таким чином новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VІ не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія до набрання ним чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону України (в редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ), оскільки редакція цього закону звужує права позивача в частині розміру нарахування пенсії. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13).

Статтею 22 Конституції України визначено , що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтями22та64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантовано право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України "Про прокуратуру".

У Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії суд вважає підставними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Перерахунок пенсії відповідач зобов'язаний провести на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки виданої З довідки прокуратури Луганської області від 19 серпня 2016 року № 18-518 вих.-16 заробітна плата позивача який працював на посаді прокуратора місцевої прокуратури становить 12458 гривень 14 копійок. (а.са.15) Перерахунок зробити відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 80% середнього заробітку.

При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що з 01.06.2015р. норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призначалися на підставі ЗУ "Про прокуратуру", втратили чинність у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, а відтак позивач на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсії, оскільки, як вже вказувалося вище, таке права було надане йому з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а відтак не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

З приводу вимоги не враховувати обмеження граничного розміру пенсії при проведенні перерахунку такої, суд вважає за доцільне роз'яснити наступне. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015р., який набув чинності з 1 квітня 2015 року, було внесено зміни в ст.50-1Закону України «Про прокуратуру», зокрема зазначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, позовні вимоги в частині щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження суми пенсійної виплати задоволенню не підлягають, відповідачем в цій частині не порушувались права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст. 94 КАС України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.1)

З таких підстав понесені ним судові витрати повинні повертатися з боку відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,18,69-71, 93, 94, 97, 99, 100, 102, 104, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_2 , пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі поданої ним заяви встановленого зразку від 13.09.2016р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Міловському районі Луганської області здійснити з 01.01.2016р. перерахунок та виплату ОСОБА_2 , пенсії з розрахунку 80% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному у довідці прокуратури Луганської області №18-518вих-16 від 19.08.2016р., а саме від суми 12458,14 (дванадцять тисяч чотириста п'ятдесят вісім) грн. 14 копійок, без обмеження максимального розміру пенсії, із виплатою заборгованості за період з 01.01.2016р. у зв'язку із здійсненням перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України в Міловському районі Луганської області на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова в межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду який розташований у м. Краматорськ Донецької області шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. При прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: С.І Чехов