Справа № 404/6571/16-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6571/16-а
Номер провадження 2-а/404/1293/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровській О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого, просила:

- поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення;

- визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30.08.2016 року серія АР №325018, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 25.11.2015 року задоволено клопотання про поновлення строку.

На обґрунтування позову зазначено, що відносно позивача інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Кіровограді ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30.08.2016 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те що вона здійснила зупинку-стоянку на автомобілі в зоні дії знаку 3.34.

Позивач заперечувала вчинення правопорушення, але на її пояснення ніхто не реагував при цьому їй перед винесенням постанови, інспектор, що складав постанову не роз'яснив права, не надав можливість скористатись правом на захист, хоча просила про це, тим паче, що вже викликала адвоката.

Доказів вчинення адміністративного правопорушення їй пред'явлено не було та до постанови не долучались, при цьому з постанови не зрозуміло, що вона все ж таки здійснила «зупинку» чи «стоянку», в той час, як знак 3.34 забороняє зупинку, а такий термін, як «зупинка-стоянка» ПДР України не передбачений. При цьому жодних доказів ні зупинки ні стоянки їй для ознайомлення надано не було.

Крім того, в постанові зазначено, що вона порушила п. 8.4. «в» ПДР України, але в даному пункті вказано лише на які групи поділяються дорожні знаки, вказаний пункт не містить норми, яку можливо порушити.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2016 року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №325018, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а саме за те, що вона 30.08.2016 року о 12-40 год., керуючи транспортним засобом «Geely» державний номер НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. Шульгіних, 10, здійснила зупинку стоянку в зоні дії знаку 3.34, чим порушила п.8.4 ПДР України.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектор не врахував приписи частин 1-3 ст.7 КУпАП щодо здійснення розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обовязок вживати передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, на виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобовязав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи. Будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на його користь. Оскаржуваний документ винесено з істотним порушенням запровадженої процедури, ігноруванням права особи на захист.

Так, інспектором в судове засідання не надано ніяких доказів та нічим не спростовано доводи ОСОБА_1

За таких умов, оскаржуваної постанови є незаконними, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 325018 від 30.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4