Справа № П/811/948/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2016 рокусправа № П/811/948/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 09.10.2014 року № ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду 24.03.2016 з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 09.10.2014 року № щодо нарахування на позивача грошового зобов'язання за податком на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 36 959,34грн. та штрафними санкціями 9 239,84грн.

Позов обґрунтовано тим, що анулювання (прощення) позивачу банком боргу в розмірі 218 757,30 грн. не відбулось, оскільки погашення кредитної заборгованості відбувалось не шляхом списання відповідачем безнадійної кредитної заборгованості, а шляхом припинення кредитного зобов'язання, передачею відступного в сумі 18000 доларів США (еквівалент - 143 874,00 грн.). Анульована (прощена) позивачу кредитна заборгованість нарахованих процентів та пені, нарахованих протягом певного часу дії договору як проценти за користування коштами та неустойка - не є доходом, отриманим як додаткове благо. Однак податковий орган помилково визначив це додатковим благом та прийняв податкове повідомлення-рішення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 09.10.2014 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за основним платежем - 12895,35 грн. та за штрафними санкціями - 3223,84 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податковим органом правомірно встановлено порушення, а саме - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та несплата податку на доходи з фізичних осіб. Однак, суд не може робити перерахунок податкового повідомлення рішення самостійно, оскільки це дискреційні повноваження відповідача, то позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення від 09.10.2014 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за основним платежем - 12895,35 грн. та за штрафними санкціями - 3223,84 грн., а саме на суми відсотків та комісій, підлягають задоволенню, так як до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем (ОСОБА_1) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції списану заборгованість тіла кредиту визнано як додаткове благо. Вважає, що повністю з таким висновком погодитися неможна, оскільки в зміненому адміністративному позові (в останній редакції) позивач зазначила, що переплату за кредитним договором було отримано банком у більшому розмірі ніж отримано за кредитом. Посилається на те, що за кредитом вона отримала 158418 грн., а всього погасила 177440грн., що перевищує суму отриману за кредитом. Тому це спростовує висновок податкового органу про отримання позивачем доходу в 2013 році у вигляді додаткового блага.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Додаткового договору №2 до договору споживчого кредиту №0 від 07.04.2008, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 12.11.2013 року, позивач повернула 18000 дол. США та 5195,87 дол. США, що в еквіваленті на день повернення кредиту становить 218757,30 грн. (а.с.19), а отже позивачу анульовано частину боргу у сумі 218757,30 грн.

Вказане підтверджується також листом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", наданого на виконання ухвали суду. Зі змісту зазначеного листа вбачається, що складовою анульованої суми боргу за кредитним договором №0 від 07.04.2008 року в сумі 218757,30 грн. є заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17874,68 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 142 872,32 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 9493,93 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 75884,98 грн. (а.с.131-134). ПАТ "Дельта Банк" було прийнято рішення щодо припинення зобов'язань за кредитним договором від 07.04.2008 року №01 шляхом прощення боргу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосовував норми Податкового кодексу України.

Згідно матеріалів справи податковим органом проведено позапланову невиїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 п. по 31.12.2013 р. За результатами перевірки складено актом від 25.09.2014р. № 199/1740/, встановлено порушення пп.49.18.4 п.4918 ст.49, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано грошове зобов'язання по податку на доходи з доходів фізичних осіб за період, що перевіряється на загальну суму 36959,34 грн.

Про порушення пп. «д» п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПКУ податковий орган дійшов висновку в результаті дослідження даних податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (податковий розрахунок форми № 1 ДФ), наданого до податкового органу суб'єктом підприємницької діяльності АТ "Дельта Банк" в періоді з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримала доходи у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) у сумі 218757,30 грн. з яких не нарахований та не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

При цьому, податковий орган в акті перевірки зазначив, що банком фізична особа повідомлена про зобов'язання самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб в розмірі анульованої суми боргу 218757,30грн. та відобразити зазначену суму в річній податковій декларації в силу пп. «д» п.164.2.17 ст. 164 ПКУ.

За наслідками перевірки винесено податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 09.10.2014 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 46199,18 грн., у т.ч. за основним платежем на суму 36959,34 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 9239,84грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Отже, вказана норма зазначає про необхідність кредитора повідомити боржника способом (вказаним в підпункті «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПКУ), про анулювання боргу. Саме таке повідомлення, або укладення відповідного договору буде являтися умовою для самостійної сплати боржником податку з таких доходів та відображення їх у річній податковій декларації.

Таким чином, суду слід перевірити чи направлялося кредитором боржнику повідомлення про анулювання боргу (або укладався відповідний договір).

Так, матеріали справи містять відповідний договір, а саме Додатковий договір №2 від 12 листопада 2013 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 07 квітня 2008 року (а.с. 39). Зазначений Додатковий договір №2 підписаний Кредитором (ПАТ Дельта Банк) та Позичальником (ОСОБА_1.). В пункті 3 Додаткового договору №2 від 12 листопада 2013 року зазначено, що сторони домовилися здійснити прощення (анулювання) боргу на суму 218 757,30грн.; при цьому в пункті 4 Додаткового договору №2 зазначено, що Позичальник стверджує, що він повідомлений про те, що згідно пп. «д» п.164.2.17 Податкового Кодексу України Позичальник зобов'язаний самостійно сплатити податок з доходів, сума яких складає анульовану Кредитором суму боргу в розмірі 218 757,30грн. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації.

Отже, зазначений документ (Додатковий договір №2 від 12 листопада 2013 року) підтверджує що позивач ОСОБА_1 була повідомлена про зобов'язання самостійно сплатити податок з доходів, сума яких анульована Кредитором в розмірі 218 757,30грн. та відобразити їх у своїй річній податковій декларації згідно пп. «д» п.164.2.17 Податкового Кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податковим органом правомірно встановлено порушення, а саме - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та несплата податку на доходи з фізичних осіб, однак, оскільки суд не може робити перерахунок податкового повідомлення рішення самостійно, оскільки це дискреційні повноваження відповідача то позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення від 09.10.2014 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за основним платежем - 12895,35 грн. та за штрафними санкціями - 3223,84 грн., а саме на суми відсотків та комісій, підлягають задоволенню, так як до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Отже, діючи в межах апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 198, статтями 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак