Справа № 810/1204/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1204/16 Головуючий у 1-й інстанції:Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А
10 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів Губської Л.В., Федотова І.В.,
при секретарі Пономаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу від 04.02.2016 № 12.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачаться з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Міністерства оборони України № 0115 від 12.06.1993 ОСОБА_1 був призначений у розпорядження командувача 6 танкової артилерії.
Наказом Командування Повітряних Сил Збройних Сил України № 5 від 05.03.2015 ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника командира батальону по роботі з особовим складом до 03.06.2015.
Наказом Командування Повітряних Сил Збройних Сил України № 229 від 06.03.2015 ОСОБА_1 було тимчасово призначено на посаду заступника командира батальону по роботі з особовим складом у військовій частині НОМЕР_2 .
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 270 від 31.12.2015 ОСОБА_1 було відряджено у Військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) терміном 30 діб з 31.12.2015 по 29.01.2016 на посаду командира 10 окремого радіолокаційного взводу - для несення бойового чергування на позиції призначення.
23.01.2016 ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 видано наказ №6 «Про призначення службового розслідування», яким з метою уточнення причин та умов за яких 23.01.2016 під час роботи ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 та оголошення «Готовність №1» від агрегатів живлення обслуга 10 окремого радіолокаційного взводу заходи за сигналом не виконала.
ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 складено акт службового розслідування за фактом невиконання «Готовності № 1» обслугою окремого радіолокаційного взводу від агрегатів живлення.
04.02.2016 ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 видано наказ № 12 «Про результати службового розслідування» відповідно до пункту 4 якого наказано майору ОСОБА_1 за низькій контроль боєздатності озброєння і техніки взводу, за порушення порядку проведення щоденного - технічного обслуговування, не підтримання озброєння і техніки в постійній бойовій готовності, не вжиття заходів щодо несвоєчасного відновлення оголосити «догану».
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що незабезпечення позивачу права на надання пояснень з приводу фактів, які стали підставою для призначення службового розслідування, які, в свою чергу, могли б з`ясувати причини виникнення виявленого порушення, встановити ступінь вини позивача у цьому, є достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999 р.
Відповідно до п. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Пунктом 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно з п. 5 Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до пункту 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно із п. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Пунктом 83 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (п.84 Дисциплінарного статут № 551).
Відповідно до п. 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Пунктом 97 Дисциплінарного статуту передбачено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: рядовим (матросам) - особисто чи перед строєм; сержантам (старшинам) - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин); офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.
Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.
Відповідно до п. 86 Дисциплінарного статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Пунктом 4.3 Інструкції № 82 передбачено, що після підписання акта службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.
Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.
За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.
У разі ухилення військовослужбовця від проведення бесіди або відмови підписати аркуш бесіди посадовою особою в ньому робиться відповідний запис про відмову. Аркуш бесіди зберігається з матеріалами службового розслідування.
Таким чином, прийняттю посадовою особою, яка призначила перевірку, рішення про накладення дисциплінарного стягнення передує дослідження змісту акта розслідування та безпосередня бесіда з відповідним військовослужбовцем.
Натомість, матеріали справи не містять доказів проведення бесіди з ОСОБА_1 , яка мала бути оформлена у вигляді аркушу бесіди, що є грубим порушенням з боку відповідача.
З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що незабезпечення ОСОБА_1 права на надання пояснень з приводу фактів, які стали підставою для призначення службового розслідування, які, в свою чергу, могли б з`ясувати причини виникнення виявленого порушення, встановити ступінь вини позивача у цьому, тощо, є достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, посилання відповідача на факт того, що позивач ухилявся від проведення бесіди та ознайомлення з матеріалами службового розслідування та їх підписання, що підтверджується відповідними рапортами та поясненнями, які наявні в матеріалах справи є безпідставними з огляду на те, що доказів на підтвердження вчинення дій щодо проведення співбесіди з позивачем до 04.02.2016 апелянтом не надано. При цьому, в наданих позивачем документах містяться дані про події що мали місце 04.02.2016 та в пізніші дати.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.