Справа № 817/1543/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 січня 2017 р.Р і в н е 817/1543/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС Костопільське відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.09.2016 №35226-13.

В обґрунтування позову вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що відповідно до приписів ст. 10 Податкового кодексу України, до місцевих податків відноситься податок на майно. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору. Відповідно до підпункту 12.3.5 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю. Оскільки рішення Головинської сільської ради від 29.01.2015 № 805 "Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" було прийняте та опубліковане після 15.07.2014, тому, відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування до сплати позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2015 році.

В судовому засіданні 16.11.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст.52 КАС України суд замінив неналежного відповідача Рівненську ОДПІ ГУ ДФС Костопільське відділення на належного - Рівненська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Рівненській області.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неможливості прибуття представника суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника відповідача в судовому засіданні. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник позивача ОСОБА_3 прибув у судове засідання призначене на 05.12.2016. Судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник позивача не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, який не повідомив про причини не прибуття до суду, заслухавши думку представника позивача, з урахуванням ч.6 ст.128 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

На підставі договору купівлі-продажу реєстраційний №2920 від 30.05.2007, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Скоропад В.В. на праві приватної власності ОСОБА_2 належить будівля каменерізного цеху з навісом, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.31).

Рівненською ОДПІ ГУ ДФС Костопільське відділення згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.09.2016 №35226-13, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості" за 2015 рік в розмірі 6808,62грн. (а.с.5).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (пункт 12.3 ст.12). При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначені статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 п. 12.3 ст. 12).

До повноважень сільських рад щодо податків та зборів належать:

- встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

- визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу;

- до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду (пункт 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України).

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України).

Рішенням Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 29.01.2015 № 805 "Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" з 01.01.2015 встановлений податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с.26-29).

Оскільки рішення Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 29.01.2015 № 805 "Про встановлення податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" було прийняте та опубліковане після 15.07.2014, тому, відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, норми зазначеного рішення підлягатимуть застосуванню для обчислення розміру податку за 2016 рік.

Відповідно до приписів ст. 10 Податкового кодексу України, до місцевих податків відноситься податок на майно. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з положеннями підпункту 12.3.5 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

З огляду на викладене, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Головинської сільської ради, визначений рішенням №805 від 29.01.2015, згідно з вимогами пункту 10.2 ст. 10, підпункту 12.3.4 пункту 12.3 та підпункту 12.3.5 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, не підлягає сплаті за 2015 рік.

Крім того, суд зазначає, що вчиненими діями відповідач також порушив вимоги ст. 21 ПК України, відповідно до якої посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян.

Статтею 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору є контролюючий орган (підпункт 54.3.4 пункту 54.3. ст. 54).

Згідно з абзацом 7 пункту 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі за текстом - Порядок).

Підпунктом 3 пункту 1 та пунктом 2 Розділу ІІ Порядку визначено, що коли згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних із порушенням податкового або іншого законодавства, за формою "Ф".

Форма "Ф" (додаток 1 до Порядку) передбачає обов'язкове долучення до податкового повідомлення-рішення розрахунку податкового зобов'язання.

Згідно з пунктом 9 Розділу ІІ Порядку до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

З позовної заяви та пояснень представника позивача встановлено, що відповідачем до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов'язання не додавався.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги абзацу 7 пункту 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, підпункту 3 пункту 1, пунктів 2, 9 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення прийнятого контролюючим органом, а тому суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №35226-13 від 16.09.2016.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Рівненської ОДПІ ГУ ДФС Костопільське відділення №35226-13 від 16.09.2016.

Присудити на користь позивача ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненської об'єднаної державної податкового інспекції ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір в розмірі 551,21грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.