Справа № 809/1754/16
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2017 р. Справа № 809/1754/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Ілів Н.І.,

представника позивача Воришко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Тисменицької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 61456,45 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Тисменицька об"єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 61456,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки позивачем встановлено отримання ОСОБА_2 у 2014 році доходу у вигляді додаткового блага у сумі 326861,09 грн., внаслідок анулювання (прощення) Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" заборгованості у вказаній сумі за кредитним договором № 72/232-363/06 від 12.07.2006.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення №, від 15.06.2015 слугувало встановлення контролюючим органом факту неподання ОСОБА_2 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 326861,09 грн., отриманого від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно не сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 49029,16 грн.

За невиконання позивачем визначеного законодавством обов'язку щодо своєчасного подання податкової декларації про майновий стан і доходи та своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, відповідачем збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № від 15.06.2015 в розмірі 61456,45 грн., в тому числі за основним платежем - 49029,16 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 12427,29 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи.

Судом встановлено, що позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт за № 360/09-13-17-1/НОМЕР_1 від 28.05.2015 (а.с.7).

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення ОСОБА_2 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 162 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, що полягало в неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 326861,09 грн., отриманого від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 326861,09 грн. за кредитним договором № 72/232-363/06 від 12.07.2006р. та відповідно не сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 49029,16 грн.

Попередньо, 13.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (Кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено додаткову угоду за №1, за предметом якої сторони домовилися здійснити прощення (анулювання) боргу за договором на суму 326861,09 грн. (а.с.49-50).

За умовами Додаткової угоду від 13.05.2014 сторони дійшли згоди про те, що припиняються всі зобов'язання Позичальника перед Кредитором за основним договором (на підставі статті 605 Цивільного кодексу України - "прощення боргу"), за умови погашення Позичальником заборгованості за своїми зобов'язаннями у розмірі не меншому ніж 14 000 дол. США.

Даною угодою також вказано на необхідність відображення позичальником вищевказаної суми в річній податковій декларації та самостійної сплати суми податку на доходи фізичних осіб.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

У відповідності до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (пункт 179.1 статті 179 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно пункту 179.7 пункту 179 цього Кодексу фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

У відповідності до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом, відповідач не включив та самостійно не сплатив дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку в розмірі 326861,09 грн., анульованого банком за його самостійним рішенням до загального річного оподатковуваного доходу та не подав позивачу річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) з відображеними відомостями про отримання такого блага.

Контролюючий орган за виявлені порушення податковим повідомленням-рішенням за № від 15.06.2015, на суму невключеного в 2014 році до загального річного оподатковуваного доходу, отриманого відповідачем як додаткове благо в розмірі 326861,09 грн., визначив податок на доходи з фізичних осіб, за податковою ставкою 15 відсотків доходу, в розмірі 49029,16 грн. та наклав на платника податків штраф в розмірі 25 відсотків суми вказаного податкового зобов'язання в розмірі 12427,29 грн. (а.с.12).

Крім того, у відповідності до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосував штраф в розмірі 170 грн. за неподання декларації (а.с.27).

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Відповідно до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Таким чином, грошові зобов'язання відповідача з сплати податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 61456,45 грн., визначених вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, яке відповідачем не оскаржувалося, у відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, є узгодженим з моменту закінчення процедури адміністративного оскарження.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу за №1694-23 від 16.11.2015, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення податкового зобов'язання, не сплатив (а.с.13).

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм Податкового кодексу України не виконав податкові зобов'язання зі сплати податку на доходи з фізичних осіб.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгоджених грошових зобов'язань зі сплати податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 61456,45 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 61456 (шістдесят одна тисяча чотириста п'ятдесят шість) грн. 45 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 10.01.2017.