Справа № 2-а-4151/11
Суддя: Шевчук О. П.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4151/11
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Григорян Олени Грайровни про зміну способу та порядку виконання рішення суду за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян О.Г. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва с заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Деснянського районного суду міста Києва від 14.07.2011 року в справі №2а-4151/11 шляхом стягнення на користь ОСОБА_2 з Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві 22 233,83 грн., обґрунтовуючи подання тим, що боржником рішення самостійно не виконується з незалежних від нього причин, посилаючись на наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, вважаючи, що виконання рішення суду в частині зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію стягувачу є неможливим за відсутністю коштів на рахунку.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення подання не заперечував.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю.

У судове засідання представник Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, повідомлений про місце та час розгляду подання, не з'явився.

Згідно ч. 2 ст. 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача у справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Порядок та підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення закріплені статтею 263 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Тобто, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Також, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, суду не надано доказів вжиття всіх заходів примусового виконання рішення, установлених Законом України "Про виконавче провадження", своєчасного та повного вчинення виконавчих дій, доказів реалізації боржником своїх прав і обов'язків у виконавчому провадженні, ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що державний виконавець передчасно та безпідставно просить про зміну способу виконання судового рішення, оскільки докази наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суду не надані, обставини, які роблять виконання неможливим, суду не доведені.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що подання є передчасним, підстави для зміни способу виконання постанови Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2011 року відсутні.

Відмовлячи в задоволенні подання суд також примає до уваги ту обставину, що державний виконавець просить встановити спосіб виконання рішення суду за якого стягнути з Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України суму нарахованої пенсії, при цьому не замінивши у встановленому законом порядку боржника УПФУ в Деснянському районі міста Києва на його правонаступника - Лівобережне об'єднане УПФУ в місті Києві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Григорян Олени Грайровни про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя