Справа № 336/6028/16-а(2-а/336/296/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2016 рокусправа № 336/6028/16-а(2-а/336/296/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

4.10.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, де просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 09.09.2016 р. відповідно ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні дні, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком та виплатити різницю; стягнути судові витрати, а саме, 551,20 грн судового збору та 1200,00 грн - витрат на правову допомогу.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2016 р. позов задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на підставі ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязано відповідача провести перерахунок та призначити позивачу з 09.09.2016 р. пенсію за віком, стягнено за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн 20 коп.

Не погодившись з постановою суду позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, винести нове рішення, де задовольнити вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1200 грн.

Не погодившись з постановою суду відповідач також подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь до суду не зявилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 08.03.1992 р. позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, встановлено, що 31.07.2016 р. та 09.09.2016 р. позивач звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але встановлено, що з 31.07.2016 р. відповідач перевів позивача на інший вид пенсії.

Листом від 03.10.2016 р. відповідач повідомив, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" « 1. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв».

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеногосаме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанцій про задоволення позовних вимог.

Статтею 94 КАС України передбачено, що « 1. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа».

Відповідно статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що «Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні».

За змістом вищезазначеної норми, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування суду повинні бути надані відповідні докази.

Позивач просив стягнути витрати, понесені у зв'язку з наданням йому правової допомоги його представником адвокатом ОСОБА_2 На підтвердження витрат позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 294 від 12.09.2016 р., квитанції завірені печаткою адвоката ОСОБА_2, розрахунок витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_2, де зазначено, що він консультував позивача з питань перерахунку пенсії, складав заяву до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя, знайомився з нормативно правовою базою з питань позивача та складав адміністративний позов.

Відповідно до вказаних документів виконавцем виконані роботи тільки з підготовки адміністративного позову. Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відшкодування таких витрат не передбачено чинним законодавством, оскільки складання адміністративного позову не відноситься до окремих процесуальних дій.

За вказаними обставинами судом першої інстанції вірно відмовлено у відшкодуванні позивачу пред'явлених до стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Крім того, при подачі апеляційних скарг відповідачем та позивачем не було сплачено судовий збір, та сплата судового збору відстрочена до вирішення справи. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача та позивача на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 606,32 грн з кожного. Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2016 р. залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 606,32 грн.здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012; Рахунок отримувача: 1004; Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на користь державного бюджету судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 606,32 грн.здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012; Рахунок отримувача: 1004; Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Ухвала суду набирає законної сили з момент проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова