Справа № 164/2049/16-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/2049/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кудрявцевої В.М.,

представника відповідача Потоцької Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Маневицька селищна рада Волинської області, про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 20 від 7 жовтня 2016 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Маневицька селищна рада Волинської області, про визнання дій протиправними, скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 20 від 7.10.2016 року та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 (категорії 3). 29.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 20 від 7.10.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Маневичі з 6.12.1989 року по даний час. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 24.07.1985 року по 5.12.1989 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У військовій частині НОМЕР_3 ОСОБА_1 військову службу не проходив. З 10.01.1986 року позивач постійно зареєстрований по АДРЕСА_1 . Стверджує, що станом на 1.01.1993 року він постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 20 від 7.10.2016 року та зобов`язати призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2016 року.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 20 від 7.10.2016 року та зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2016 року.
Представник відповідача Потоцька Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Представлені позивачем до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи документи не підтверджують, що позивач станом на 1.01.1993 року постійно прожив в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, в задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Підтвердила, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3. У випадку призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія ОСОБА_1 була б призначена з 29.09.2016 року.
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Маневицької селищної ради Волинської області в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що селищна рада відносно задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до задоволення.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Відповідно до ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженим судом посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (категорії 3), виданим Волинською облдержадміністрацією 10.02.1993 року. Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Маневичі з 6.12.1989 року по даний час. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 24.07.1985 року по 5.12.1989 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У військовій частині НОМЕР_3 ОСОБА_1 військову службу не проходив, оскільки відмовився продовжувати контракт. З 10.01.1986 року позивач постійно зареєстрований по АДРЕСА_1 , а з 6.12.1989 року - постійно проживає за вказаною адресою.29.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подав необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 20 від 7.10.2016 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник позивача, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, довідки Маневицької райдержадміністрації № 68 від 26.11.2014 року, будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , довідок Маневицької селищної ради № 2873 від 4.05.2016 року та № 3202 від 6.10.2016 року, довідки Маневицько-Любешівського об`єднаного районного військового комісаріату № 149 від 5.03.2012 року, посвідчення особи ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 11.09.1985 року, військового квитка серії НОМЕР_5 від 14.04.1977 року, заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.09.2016 року, повідомлення управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 3901/02-39 від 10.10.2016 року, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 20 від 7.10.2016 року, трудової книжки позивача ОСОБА_1 , архівної довідки Львівського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179-2/1212 від 21.09.2012 року, довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 7746 від 7.11.2012 року, трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 8.05.1982 року.
Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердили, що з грудня 1989 року по даний час позивач ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_1 постійно проживають по АДРЕСА_1 . Позивач з 24.07.1985 року по 5.12.1989 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У військовій частині НОМЕР_3 ОСОБА_1 військову службу не проходив, оскільки відмовився продовжувати контракт. З 10.01.1986 року позивач постійно зареєстрований по АДРЕСА_1 , а з 6.12.1989 року - постійно проживає за вказаною адресою. Дружина позивача - ОСОБА_1 працювала на різних посадах у військовій частині НОМЕР_2 , де її чоловік - позивач ОСОБА_1 проходив військову службу. 30.11.1989 року вона була звільнена з роботи в зв`язку з ліквідацією підприємства. З грудня 1989 року ОСОБА_1 , як і позивач, постійно проживає по АДРЕСА_1 . Пенсія їй була призначена управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Об`єктивність пояснень позивача, представника позивача та свідків підтверджується дослідженими в судовому засіданні трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 , з якої встановлено, що вона працювала на різних посадах у військовій частині НОМЕР_2 , де її чоловік - позивач ОСОБА_1 проходив військову службу, а 30.11.1989 року вона була звільнена з роботи в зв`язку з ліквідацією підприємства; посвідченням особи позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 11.09.1985 року, згідно якого він проходив військову службу лише у військовій частині НОМЕР_2 ; архівною довідкою Львівського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179-2/1212 від 21.09.2012 року, якою підтверджується, що позивач ОСОБА_1 після проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з грудня 1989 року грошового забезпечення не отримував.
При вирішенні позовних вимог суд також бере до уваги, що дружині позивача - ОСОБА_1 відповідачем було призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні пенсійним посвідченням серії НОМЕР_8 від 7.10.2011 року.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 з 6 грудня 1989 року постійно проживає в смт. Маневичі Волинської області, яке після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг відповідного віку, він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 20 від 7.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є незаконним.
Представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб`єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 20 від 7.10.2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язати вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2016 року, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ст. 94 КАС України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади, ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області № 20 від 7 жовтня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29 вересня 2016 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар