Справа № 826/15603/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 грудня 2016 року № 826/15603/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс»

до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного

управління юстиції у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 01 червня 2005 року №52/4, зняття арешту і заборони відчуження з нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Д'яченка, буд. 6, площею 290,7 кв.м, що складає 76/100 (від відокремленого приміщення № 143, площею 382,3 кв.м), належного позивачу та виключити його з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 08 грудня 2016 року оголошено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з частиною 6 статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс», що знаходиться за адресою:

м. Київ. вул. Драгоманова, 29, є власником нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Д'яченка, буд. 6, площею 290,7 кв.м, що складає 76/100 (від відокремленого приміщення № 143, площею 382,3 кв.м) на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 656.

З метою продажу належного йому нежилого приміщення позивач у грудні 2015 року звернувся до приватного нотаріуса, який надав позивачу витяг відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомою майна, відповідно до якого на належне позивачу приміщення міститься заборона відчуження, реєстраційний номер 2061653, зареєстрована 08 червня 2005 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 01 червня 2005 року №52/4 про арешт майна боржника.

При цьому власником нежилого приміщення, площею 382,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дяченка, 6, яке стало об'єктом обтяження зазначено ТОВ «Банкомсервіс».

Позивач звернувся до відповідача із запитом про підстави прийняття зазначеної постанови, у відповідь на який відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві повідомлено позивача, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відділі ДВС Дарницького РУЮ м. Києва з 27 серпня 2004 року знаходилось виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Банкомсервіс П.Л.» на користь ТОВ «Пивзавод «Нова Баварія» 21828,50 грн., яке є втраченим.

В процесі судового розгляду, судом було направлено судові запити, у відповідь на які Господарським судом Київської області надані усі наявні документи щодо виконавчого провадження, що містяться в матеріалах справи №261/19-04 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пивзавод «Нова Баварія» до товариства з обмеженою відповідальністю «Банкомсервіс» про стягнення коштів.

Із наданих документів вбачається, що 19 липня 2004 року Господарським судом Київської області прийнято рішення у вищезазначеній справі, на виконання якого 30 липня 2004 року видано наказ, який було пред'явлено до відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. 28 серпня 2004 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В подальшому державним виконавцем вчинялись дії щодо пошуку коштів і майна боржника, в результаті яких до відповідача надійшла відповідь з Бюро технічної інвентаризації м. Києва, згідно з якою за боржником зареєстрована частина нежилих приміщень магазину за адресою: м. Київ, вул. Д'яченка, 6. При цьому державним виконавцем 21 березня 2005 року було зроблено запит до Бюро технічної інвентаризації м. Києва з метою уточнення, яка саме частина нежилого приміщення по вул. Д'яченка, 6 в м. Києві належить боржнику, про результати якого відомостей немає у зв'язку з тим, що провадження було втрачено.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) визначено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі статтею 11 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до статті 50 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно зі статтею 55 Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Положеннями частини 1 статті 60 Закону (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що постановою відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 01 червня 2005 року №52/4 накладено арешт і заборону відчуження на частину нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д'яченка, буд. 6, площею 290,7 кв.м, що складає 76/100 (від відокремленого приміщення № 143, площею 382,3 кв.м), належного товариству з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс», яке не було боржником у виконавчому провадженні, що є протиправним та суперечить вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69-71, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 01 червня 2005 року № 52/4 в частині накладення арешту на нежиле приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д'яченка, буд. 6, площею 290,7 кв.м, що складає 76/100 (від відокремленого приміщення № 143, площею 382,3 кв.м), належного Товариству з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс».

3. Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Д'яченка, буд. 6, площею 290,7 кв.м, що складає 76/100 (від відокремленого приміщення № 143, площею 382,3 кв.м), належного Товариству з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс» та виключити це майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

4. Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (02121, м. Київ, пр-т Бажана, 7-є) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Елтікс» (, 02068, м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 29) судовий збір у сумі 2756,00 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Т.П. Балась