Справа № 180/1917/16-а
Суддя: Нанічкіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем - Ганоченко Л.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Кисельової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що має більше 25 років спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Управлінням Пенсійного фонду України в м.Марганці (далі - УПФУ в м.Марганці) не включено до спеціального стажу роботи навчання в ПТУ № 68 м.Марганця з 01.09.1992 року по 11.04.1995 року по професії «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання», оскільки в дипломі про навчання відсутні підтвердження отриманої професії за фахом «підземний», а тому відмовлено йому в нарахуванні пенсії на підставі ст.14 Закону, яка передбачає право на пенсію незалежно від віку працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин. З таким не погоджується, і вважає, що період навчання в ПТУ № 68 м.Марганця необхідно включити до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тому що, навчаючись в ПТУ, він проходив практику в Марганецькому гірничо-збагачувальному комбінаті з липня 1994 року по квітень 1995 року і працював за професією підземний електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання з повним робочим днем в шахті, з підземною тарифною ставкою під час виробничої практики, при цьому навчався на курсах в Марганецькому ГЗК і у лютому 1995 року вже після закінчення курсів працював під землею. Крім того, про те, що він навчався по професії Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання підземний свідчить і той факт, що відразу після училища, а саме 17.04.1995 року, він був прийнятий на роботу у шахту 9/10 Марганецького ГЗК як електрослюсар черговий та по ремонту обладнання підземний 3 розряду, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Просить визнати неправомірним рішення Управління пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області, оформлене протоколом № 31 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, та зобов'язати УПФУ в м.Марганці Дніпропетровської області зарахувати до пільгового стажу період навчання в ПТУ № 68 м.Марганця з 01.09.1992 року по 11.04.1995 року та призначити йому пенсію з дня подання заяви, а саме з 23.08.2016 року.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України у м.Марганці Кисельова О.Є. в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперерервний і стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановленої для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Позивач навчався в ПТУ № 68 по спеціальності «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання», яка не є підземною професією, тому період навчання неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Стаття 71 КАС України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Пенсії робітникам шахт по видобутку руди призначаються відповідно до розділу ІІ Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості потягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2994 року № 202. Відповідно до зазначеного Списку право на пенсію за ст.14-25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на, зокрема, підземних гірників, кріпильників, машиністів конвейєру, електрослюсарів підземних, зайнятих протягом повного робочого для на підземних гірничих роботах в рудниках по видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом кремнію 10 відсотків і більше або за наявністю газодинамічних гірничих ударів.

Згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 працював на посадах:

- з 17.04.1995 по 12.05.1995 підземним електрослюсарем черговим по ремонту устаткування 3 розряду на шахті № 9-10 Марганецького гірничо-збагачувального комбінату;

- з 25.11.1996 по 09.11.2000 підземним електрослюсарем черговим по ремонту устаткування 3, 4 розряду на шахті № 9-10 Марганецького ГЗК;

- з 10.11.2000 по 26.03.2008 підземним робітником очисного вибою 5 розряду шахти № 9-10 Марганецького ГЗК;

- з 25.01.2010 по 22.08.2016 року (по дату, що передує зверненню за призначенням пенсії) підземним робітником очисного вибою 5 розряду шахти № 9-10 Марганецького ГЗК.

Сторони не оспорювали той факт, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 з 17.04.1995 року по день, що передує зверненню за призначенням пенсії, складає 22 роки 28 днів, а з урахуванням того, що кожний повний рік роботи в провідних професіях (гірничим очисного забою, прохідником…) зараховуюється до 25-річного стажу пільгової роботи з розрахунку 1 рік 3 місяці, спеціальний стаж роботи ОСОБА_1, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку згідно зі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», складає 22 роки 4 місяці 29 днів.

До влаштування на роботу до Марганецького гірничо-збагачувального комбінату позивач навчався в професійно-технічному училищі № 68 з 01.09.1992 року по 30.04.1995 року та отримав професію «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання» (а.с.40).

23.08.2016 року позивач звернувся до УПФУ в м.Марганці Дніпропетровської області зі заявою про нарахування йому пенсії за віком.

20 жовтня 2016 року протоколом № 31 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України у м.Марганці Дніпропетровської області ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону № 1788-ХІІ відповідно заяви від 23.08.2016 року (а.с.36-39).

В протоколі зазначено, що до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, можливо зарахувати лише 22 роки 4 місяці 29 днів, якого недостатньо для призначення пенсії згідно ст.14 Закону № 1788-ХІІ. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 навчався в ПТУ № 68 по спеціальності «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання» (отримана кваліфікація «Електрослюсар черговий та по ремонту обладнання», яка не є підземною професією, тому період навчання неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Спір між сторонами виник з приводу включення до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду навчання в ПТУ № 68.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що в стаж роботи, яка надає право на трудову пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації і перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 навчався в ПТУ № 68 з 01.09.1992 року по 11.04.1995 року (диплом НОМЕР_1 від 12.04.1995 року) за професією «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання» (а.с.8-9), а 17.04.1995 року прийнятий на шахту № 9-10 Марганецького гірничо-збагачувального комбінату підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання 3 розряду (а.с.10).

Отже, позивач був зарахований на роботу по придбаній професії «Електрослюсар черговий та по ремонту обладнання»

Суд не погоджується з відповідачем, що «Електрослюсар черговий та по ремонту обладнання» і «Електрослюсар черговий та по ремонту обладнання підземний» є різними професіями.

Відповідно до Державного переліку професій з підготовки кваліфікованих робітників у професійно-технічних навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 вересня 2007 року № 1117, професійно-технічні навчальні заклади готують працівників для добувної промисловості, в тому числі: Електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування. Даний Перелік професій розроблено на основі Національного класифікатора України ДК 009:2005 «Класифікація видів економічної діяльності», Національного класифікатора України ДК 003:2005 «Класифікатор професій», Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників з урахуванням вимог Положення про ступеневу професійно-технічну освіту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 1999 р. N 956, Державного стандарту професійно-технічної освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. N 1135, та інших нормативно-правових актів з метою забезпечення дотримання єдиних вимог у процесі розроблення державних стандартів з конкретних професій, ліцензування та атестації професійно-технічних навчальних закладів незалежно від форми власності та підпорядкування, а також організації професійного навчання кадрів на виробництві, у сфері послуг.

Жоден з вказаних нормативних актів, а також з тих, які були чинні на час навчання позивачем в ПТУ № 68, не містить посилання на те, що професійні навчальні заклади України в період з 1992 і до теперішнього часу готували чи готують робітників за професією «Електрослюсар черговий та по ремонту обладнання підземний».

Разом з тим, Державний стандарт професійно-технічної освіти для підгтовки (підвищення кваліфікації) робітників з професії «Електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування 3, 4, 5, 6-го розрядів встановлює кваліфікаційну характеристику, яка передбачає знання та уміння роботи під землею.

Отже, представником відповідача не доведено суду, що в 1992-1995 роках професійно-технічні заклади України готували робітників за професією «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання підземний» поряд з навчанням на професією «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання».

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 навчався в ПТУ № 68 з 01.09.1992 року по 11.04.1995 року по професієї «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання», а з 17.04.1995 року працював на шахті № 9-10 Марганецького гірничо-збагачувального комбінату підземним електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання (період, який відповідачем врахований як пільговий - протокол № 31 від 20 жовтня 2016 року, а.с.38), то у цьому випадку за днем закінчення учбового закладу безпосередньо йшла пільгова робота і час навчання повинен входити до пільгового стажу.

За таких підстав, суд вважає неправомірною відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону № 1788-ХІІ незалежно від віку.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалення на користь сторони, яка не суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню по 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 128, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області, оформлене протоколом № 31 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення» незалежно від віку, період його навчання в ПТУ № 68 м.Марганця з 01.09.1992 року по 11.04.1995 року за спеціальністю «Електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 23 серпня 2016 року.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м.Марганець Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 551 (п'ятьсот п'ятьдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна