Справа № 826/15446/13-а
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27 грудня 2016 року 16 год. 40 хв. № 826/15446/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» до Київської міської митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення з державного бюджету коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року відмовлено повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» (далі - позивач, ТОВ «Юнайтед Форест») до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - відповідач-1, Київська митниця) та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення з державного бюджету коштів.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року постанову суду першої інстанції від 16 грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 23 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Данилишина В.М.

Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні. При цьому, під час підготовки справи до нового розгляду судом, згідно зі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача-1 його процесуальним правонаступником - Київською міською митницею ДФС (далі - відповідач-1, Київська митниця).

Поряд з цим, через канцелярію до суду від представника позивача надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, а саме, про:

- зобов'язання відповідача-1 підготувати висновок про повернення ТОВ «Юнайтед Форест» надміру сплачених митних та інших платежів у розмірі 74470,62 грн. та подати його відповідачу-2;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо повернення надмірно сплачених митних платежів, які зараховані до бюджету, у загальній сумі 74470,62 грн., що складаються із мита в розмірі 24658,60 грн. та податку на додану вартість у сумі 49812,02 грн.;

- стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Юнайтед Форест» надміру сплаченої суми митних платежів в розмірі 74470,62 грн., що складається із податку на додану вартість у розмірі 49812,02 грн. та суми ввізного мита в розмірі 24658,60 грн.

Вказану заяву про уточнення позовних вимог у справі судом, відповідно до ст. 137 КАС України, прийнято та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

У ході нового судового розгляду справи представник позивача підтримав позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази.

Представники відповідачів 1, 2 у відповідне судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачі 1, 2 повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності їх представників до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

На виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28 травня 2002 року №55, укладеного між фірмою «Moorman Karton Weesp B.V.» (продавець) та ТОВ «Юнайтед Форест» (покупець), продавець зобов'язувався продати, а покупець купити товар на умовах поставки FCA - відповідно до правил «Інкотермс 2000».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 18 лютого 2013 року подано декларацію випуску у вільний обіг (імпорт-40) №100270000/2013/152268 щодо розмитнення товару за кодом УКТ ЗЕД .

Митна вартість товарів заявлена позивачем за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), код УКТ ЗЕД .

В оформленні цієї декларації відповідачем відмовлено, оскільки спрацювали критерії ризику опису товару.

На вимогу Київської митниці відібрані зразки товару для проведення експертизи в центральному митному управлінні лабораторних досліджень та експертної роботи (ЦМУЛДЕР) та оформлено тимчасову неповну митну декларацію №100270000/2013/191011 від 19 лютого 2013року з метою подальшого оформлення повної декларації після отримання висновку експертизи. Загальна сума платежів за вказаною декларацію склала 105462,95 грн.

При оформленні тимчасової неповної декларації на вимогу митниці проставлено код УКТ ЗЕД пластмаси (тимчасовий), що відповідно призвело до збільшення митної вартості товару.

Товар «картон палітурний, багатошаровий покритий поролоном і дубльований шаром паперу, торгівельна марка «MOORMAN KARTON», виробник «MOORMAN CARTON BV», країна виробництва Нідерланди» випущено відповідачем у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією на товар та зазначено, що точні відомості про код згідно з УКТ ЗЕД можуть бути встановлені після проведення їх дослідження. Товар випущено без надання гарантій відповідно до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України.

20 березня 2013 року після отримання висновку експертизи (ЦМУЛДЕР) від 06 березня 2013 року №143 (досліджувалась зокрема ВМД №100270000/2013/152268) до митного поста «Столичний» Київської митниці для випуску у вільний обіг товару подана додаткова електронна декларація №100270000/2013/155689 до попередньої митної декларації, а саме, тимчасової митної декларації на товар від 19 лютого 2013 року №100270000/2013/191011.

При цьому, у графі 33 «Код товару» для класифікаційної позиції за УКТ ЗЕД товару, декларант зазначив код товару по УКТ ЗЕД - .

29 квітня 2013 року ТОВ «Юнайтед-Форест» звернулось листом з проханням повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 74470,62 грн., оскільки висновком експерта підтверджено правильність коду УКТ ЗЕД, вказаного декларантом.

Проте, Київська митниця листом від 31 травня 2013 №14/4-11/7177 відмовила позивачу у поверненні коштів. Підставою для відмови у поверненні коштів відповідач вказав про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 19 лютого 2013 року 100270000/2013/300169/2, яким відкориговано митну вартість товару за резервним методом за тимчасовою митною декларацією від 19 лютого 2013 року №100270000/2013/191011, яке є чинним.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «Юнайтед Форест» звернулося до суду із позовом про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №100270000/2013/300169/2 від 19 лютого 2013 року (справа №826/1021/16), судовий розгляд справи не закінчено.

Разом з тим, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів від 19 лютого 2013 року 100270000/2013/300169/2 за кодом УКТ ЗЕД стосується ВМД №100270000/2013/191010 від 19 лютого 2013 року, яка не є предметом доказування позивачем та об'єктом оцінювання судом в межах даної справи.

Щодо декларації №100270000/2013/152268 від 19 лютого 2013 року митним органом складено картку відмови №100270000/2013/00515 згідно ст.ст. 260, 261 Митного кодексу України - товар випущено у вільний обіг за тимчасовою МД від 19 лютого 2013 року №100270000/2013/191011 та додатковою МД від 20 березня 2013 року №100270000/2013/155689.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено листом відповідача від 11 жовтня 2013 року №141/4-26/6131, митне оформлення товарів відповідно до електронної митної декларації від 20 березня 2013 року №100270000/2013/155689 проведено за кодом УКТ ЗЕД .

Відповідно до ст.ст. 257-260 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред'явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей.

Якщо під час митного оформлення товарів за тимчасовою митною декларацією митним органом бралися проби (зразки) цих товарів для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи) і рішення митного органу за результатами такого дослідження (аналізу, експертизи) не може бути прийнято у 30-денний строк з дня оформлення тимчасової митної декларації, цей строк продовжується митним органом, але не більше ніж на 15 днів.

Для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття митним органом тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Враховуючи, що товар оформлено за кодом УКТ ЗЕД , а митні платежі здійснені позивачем за визначенням коду УКТ ЗЕД , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо сплати надмірних коштів до державного бюджету при митному оформлені товару.

Після зміни коду товару згідно висновку ЦМУЛДЕР, змінено митну вартість на первинну та відповідно змінено базу оподаткування. По даній додатковій декларації нарахування митних платежів складає суму 30992,33 грн. Тому, у зв'язку з митним оформленням товару на вимогу митниці за тимчасовою декларацією №100270000/2013/191011 від 19 лютого 2013 року неправомірно стягнуто коштів в розмірі 74470,62 грн. (105462,95 - 30992,33 = 74470,62), що складається із суми податку на додану вартість в розмірі 49812,02 грн. та суми ввізного мита в розмірі 24658,60 грн.

Згідно з п. 43.3. ст. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

ТОВ «Юнайтед Форест» звернулося до Київської митниці з проханням повернути надмірно сплачені кошти. Проте, листом №14/4-11/7177 від 31 травня 2013року Київська митниця відмовилася повернути надмірно сплачені кошти.

Вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках, відноситься до виключної компетенції митних органів.

Відповідно до положень основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Згідно зі ст. 301 Митного кодексу України, повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: митну декларацію змінено. Повернення сум митних платежів здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Відповідно до пп. 1 п. 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, пп. 5 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, органи Державної казначейської служби України здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для повернення надмірно сплачених податків і зборів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Контролюючим органом стосовно стягнення митних платежів, вказаних позивачем у позовній заяві, є митні органи.

Згідно з п. 2.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, Державної митної служби України від 24 січня 2006 року №25/44, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25 січня 2006 року №64/11938 (далі - Порядок №25/44), для зарахування коштів, що вносяться платниками та громадянами до/або під час митного оформлення товарів, на балансі Головного управління Казначейства відкриті на ім'я митних органів за балансовим рахунком 3734 «депозитні рахунки митних органів» (далі - депозитний рахунок 3734).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.4 Порядку №25/44, сплата коштів у національній валюті, призначених для забезпечення справляння митних та інших платежів, здійснюється платниками до/або під час митного оформлення товарів з рахунків, відкритих ними в банках, у вигляді передплати та/або доплати, а також готівкою через банки на депозитні рахунки 3734, відкриті на ім'я митних органів в Головному управлінні Казначейства. Кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів згідно з Порядком №25/44, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій, як: зарахування до відповідних бюджетів України; повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів.

Розпорядження коштами, що обліковуються на депозитних рахунках 3734 митних органів згідно з Порядком №25/44, здійснюється виключно на підставі платіжних доручень, що оформлені митними органами в установленому порядку. Повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, зокрема, здійснюється відповідно до Порядку №25/44 повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за №1097/14364 (далі - Порядок №618).

Відповідно до Порядку №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником та головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Окрім того, Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 pоку №787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Згідно із п. 5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Отже, повернення надмірно сплачених платежів можливо при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів та звернення платника до відповідно органу.

Факт надмірної сплати коштів та звернення платника судом встановлено.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що чинним законодавством чітко визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, а тому вимоги до відповідача-2 є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 вересня 2015 №21-1465а15, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів. Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» до Київської міської митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення з державного бюджету коштів є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС України щодо повернення надмірно сплачених митних платежів, які зараховані до бюджету, у загальній сумі 74470,62 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят гривень шістдесят дві копійки), що складаються із ввізного мита в розмірі 24658,60 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот п'ятдесят вісім гривень шістдесят копійок) та податку на додану вартість у сумі 49812,02 грн. (сорок дев'ять тисяч вісімсот дванадцять гривень дві копійки).

3. Зобов'язати Київську міську митницю ДФС України підготувати висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» надміру сплачених митних та інших платежів у розмірі 74470,62 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят гривень шістдесят дві копійки) та подати його Головному управлінню Державної казначейської служби у місті Києві.

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

5. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» () частину здійсненого ним судового збору у розмірі 1433,00 грн. (одна тисяча чотириста тридцять три гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС України ().

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин