Справа № 826/9146/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 грудня 2016 року № 826/9146/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу з позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Завод Радар», Офіс великих платників податків ДФС про визнання протиправними дії та скасування рішення

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та просить суд визнати протиправними дії Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо зупинення обігу акцій на підставі п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» без встановлення факту порушення; визнати протиправним і скасувати рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.06.2016 №642 у частині зупинення обігу акцій Приватного акціонерного товариства «Завод Радар».

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що відповідач при прийнятті спірного рішення порушив п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», оскільки фактично Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку не було встановлено порушення емітентом або певним власником присів закону, а тому застосування вказаних правових норм є протиправним.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.06.2016 №642 у частині зупинення обігу акцій Приватного акціонерного товариства «Завод Радар» порушує його права та охоронювані законом інтереси, оскільки позбавляє права вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном у вигляді акцій.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що викладені в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2016 залучено до участі у вирішенні справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Завод Радар». Третя особа 1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Також протокольною ухвалою суду від 20.09.2016 року до участі у вирішенні справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Офіс великих платників податків ДФС.

Третя особа 2 в судове засідання не прибула, явку свого уповноваженого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань не подавала, відношення до позову не виловила.

З огляду на вказані обставини, судом на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.06.2016 №642 «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» зупинено з 08.06.2016 внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів Товариств.

Приватне акціонерне товариство «Завод Радар» включено до переліку Товариств, яким з 08.06.2016 зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів.

Зі змісту спірного рішення слідує, що останнє прийнято на виконання постанови старшого слідчого ОВС другого ВРК СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з обслуговуванням великих платників старшого лейтенанта податкової міліції Онищенка М.В. від 16.05.2016, винесеної в межах досудового розслідування за №000351, відповідно до п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

ОСОБА_1 категорично не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає дії щодо зупинення обігу акцій на підставі п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» протиправними і як, наслідок вважає, рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.06.2016 №642 таким, що підлягає скасуванню.

Оцінивши наявні документи в матеріалах справи, з урахуванням пояснень сторін суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому та об'єктивному досліджені доказів дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог мотивуючи це наступним.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 №448/96-ВР (далі - Закон №448/96-ВР).

Статтею 1 Закону №448/96-ВР, серед іншого, визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, зокрема, реалізації єдиної державної політики у сфері випуску та обігу цінних паперів та їх похідних; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку (ст. 2 Закону №448/96-ВР).

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється, в контексті приписів ст. 3 Закону №448/96-ВР у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.

У відповідності до ст. 5 Закону №448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Згідно п. 30 ст. 8 Закону №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Аналіз вказаних приписів дає суду підстави дійти висновку, що Законом №448/96-ВР визначено випадки, за яких Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право зупинити внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника, зокрема, вжиття таких заходів можливе лише за умови встановлення Комісією фактів порушення, які можуть бути підставою для прийняття останнього.

Натомість, як встановлено судом в ході розгляду справи в оскаржуваному рішенні не наведено жодних доводів на підтвердження обставин, які б свідчили про вчинення позивачем та/або третьою особою порушень чинного законодавства про цінні папери, або порушення інтересів держави та інвесторів цінних паперів.

Крім того, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку у спірному рішенні не вказано які порушення вчинено/допущено позивачем та/або третьою особа та який строк встановлено для усунення останніх.

З огляду на вказане, в контексті приписів п. 30 ст. 8 Закону №448/96-ВР суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів у частині зупинення обігу акцій Приватного акціонерного товариства «Завод Радар».

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що п. 30 ст. 8 Закону №448/96-В не містить в собі приписів, які б надавали повноваження Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку приймати рішення про зупинення внесення змін до депозитарного обліку щодо цінних паперів на виконання процесуальних рішень органів досудового слідства, а тому посилання останнього щодо виконання постанови старшого слідчого ОВС другого ВРК СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з обслуговуванням великих платників старшого лейтенанта податкової міліції Онищенка М.В. від 16.05.2016, винесеної в межах досудового розслідування за №000351 є безпідставними.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З вказаного слідує, що при прийнятті рішення органи державної влади, у тому числі, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що п. 30 ст. 8 Закону №448/96-ВР встановлює чіткі підстави для прийняття рішення про зупинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника, у той час коли, в спірному рішенні таких підстав не відображено, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті останнього діяв з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Вказане, в свою чергу, обумовлює наявність підстав для визнання протиправним і скасування рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.06.2016 №642 у частині зупинення обігу акцій Приватного акціонерного товариства «Завод Радар», оскільки останнє не відповідає критеріям, які встановлені ч. 3 ст. 2 КАС України.

Разом з цим, під час розгляду справи по суті суд приймає до уваги посилання позивача про позбавлення відповідачем його права на вільне користування та розпорядження належним йому майном у вигляді акцій.

Так, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 проголошено право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Крім того, відповідно до положень Протоколу №1 від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.10.1950 кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Одночасно, в положеннях ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

З вказаного слідує, що будь-яка заборона власникові цінних паперів вільно відчужувати своє майно у вигляді цінних паперів є порушенням прав власника.

Таким чином, з урахуванням вказаного в сукупності, суд погоджується з доводами позивача про порушення спірним рішенням його права на вільне користування та розпорядження належним йому майном у вигляді акцій.

Разом з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2016 №761/28637/16-к надано оцінку постанові старшого слідчого ОВС другого ВРК СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з обслуговування великих платників старшого лейтенанта податкової міліції Онищенка М.В. від 16.05.2016, винесеної в межах досудового розслідування за №000351.

Так, у зазначеній ухвалі вказано наступне «….слідчий у супереч вимогам закону вчинив дію, якою зобов'язав Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку України прийняти рішення про заборону внесення змін до депозитного обліку рядку підприємств..».

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову, оскільки при прийнятті спірного рішення відповідач діяв з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України. Зворотного Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку в ході розгляду справи не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, позивачем доведено обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у той час коли, відповідачем доводи останнього не спростовано.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що адміністративний позов підлягає до задоволення, судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо зупинення обігу акцій на підставі п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» без встановлення факту порушення.

3. Визнати протиправним і скасувати рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.06.2016 №642 у частині зупинення обігу акцій Приватного акціонерного товариства «Завод Радар».

4. Судові витрати в розмірі 1 102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда