Справа № 554/7721/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.10.2016 Справа № 554/7721/16-а
Справа № 554/7721/16-а
Провадження № 2-а/554/1352/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 жовтня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А.Г.

при секретарі Гречка Є.В

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Логінової М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Полтава ГУ Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Полтава ГУ Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 9 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в м. Полтава Лаврусенком І. М. винесено постанову серії АП № 317947 про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зі змісту постанови слідує, що він о 19 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем НОМЕР_1, що на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_5, та рухаючись в м. Полтава по вул. Великотирновська в напрямку вулиці Половка, здійснив рух на заборонений жест регулювальника, здійснюючи маневр повороту праворуч, чим порушив вимоги п. 8.7 Правил дорожнього руху (далі - Правил), а відтак скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, зазначаючи, що орієнтовно, о 19 год. 25 хв., наближаючись до перехрестя вулиць Великотирновська та Половка, він зайняв крайню праву смугу, оскільки мав намір здійснити поворот праворуч. Так як перед перехрестям знаходиться зупинка громадського транспорту «Великотирновська», від якої в цей час від'їжджав громадський транспорт, то це змусило його пропустити транспортний засіб, а потім продовжити рух.

Продовжуючи рух, він наблизився до перехрестя, де встановлений дорожній знак пріоритету 2.3 «Головна дорога» та світлофор, на якому на рівні червоного сигналу із вертикальним розташуванням сигналів встановлена табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору, яка дозволяє водіям завжди рух у зазначеному напрямку навіть при увімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху за умови надання переваги в русі іншим його учасникам.

Пропустивши автобус, який виїжджав від зупинки громадського транспорту, він став виконувати маневр повороту праворуч, включивши світловий покажчик правого повороту. Тільки наблизившись до повороту, він звернув увагу, що світлофор не працює, але приймаючи до уваги знак 2.3 Правил та зелену стрілку згідно п. 8.7.3 «е» Правил і враховуючи, що ніякої перешкоди для здійснення цього маневру у нього не існує він виїхав на перехрестя та практично завершив маневр, коли побачив регулювальника, якого не було видно із-за великовантажних транспортних засобів та темної пори доби.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки при виїзді на перехрестя він переконався у відсутності перешкод для завершення обраного маневру повороту праворуч за обставин, викладених вище.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених в адміністративному позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Логінова М. В. заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказавши, що сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків та є обов'язковими для виконання, а тому постанова серії АП № 317947 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить з наступного.

Судом встановлено, що 9 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в м. Полтава Лаврусенком І. М. винесено постанову серії АП № 317947 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту постанови слідує, що позивач здійснив рух на заборонений жест регулювальника при виконанні маневру повороту праворуч з вулиці Великотирновська на вул. Половка, чим порушив вимоги п. 8.7 Правил та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з пояснень, наданих позивачем під час винесення щодо нього постанови вбачається, що світлофор в той час не працював, регулювальника йому видно не було із-за руху ліворуч від нього великогабаритного транспорту, а тому, переконавшись у відсутності перешкоди для здійснення маневру повороту праворуч та прийнявши до уваги знак 2.3 Правил і зелену стрілку світлофора згідно п. 8.7.3 «е» Правил, він продовжив здійснення маневру. При його виконанні був зупинений відповідачем, який і виніс оск5аржувану постанову, не врахувавши при цьому його пояснень та не давши їм оцінки.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на підставі яких ґрунтується висновок про вчинене особою адміністративне правопорушення, і вказати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, або висловлених останнім доводів.

Враховуючи, що згідно статті 251 КУпАП, доказами по справі являються також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в постанові, яку виніс інспектор, не наведена будь-яка оцінка вказаного доказу та обґрунтувань на спростування заперечень позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 порушив п. 8.7 Правил, який встановлює, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою, із силуетом пішохода, Х-подібні. Аналіз змісту наведеної норми, на думку суду, свідчить про неможливість порушення, зазначених в ній приписів, а тому не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП, в тому числі і позивача ОСОБА_3

Зі змісту наданих представником відповідача заперечень та додатків до них слідує, що відповідачем при винесенні вищезазначеної постанови була допущена технічна описка у тексті постанови і замість п. 8.8 Правил, вимоги якого нібито було порушено позивачем, помилково зазначено п. 8.7. Правил, про що відповідачем складено відповідний рапорт, який на думку останнього є уточненням постанови.

Суд не приймає до уваги таке твердження представника відповідача, розцінюючи його як надумане, оскільки воно суперечить як загальним засадам відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, так і вимогам 283 та 285 КУпАП, а також порушує конституційне право особи на захист, що є недопустимим.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову, чого він під час розгляду справи в суді не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з грубим порушенням вимог КУпАП, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову серії АП № 317947, винесену 9 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві ГУ НП в Полтавській області Лаврусенком Іваном Миколайовичем відносно ОСОБА_3 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати як протиправну, закривши провадження у справі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 12 жовтня 2016 року.

Суддя А. Г. Савченко