Справа № 750/12211/16-а
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2017-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/133/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

14.12.2016 позивач звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача з приводу відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати в звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292; зобовязання відповідача здійснити перерахунок розміру її пенсії із зазначених вище підстав з урахуванням довідки Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.08.2016 № 07-22/8287, починаючи з 01.05.2016 року без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі.

Ухвалою судді від 16.12.2016 року позовні вимоги за період з 01.05.2016 року по 13.06.2016 року включно залишено без розгляду. В іншій частині відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк, з дня одержання копії ухвали, подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

У запереченнях проти позову відповідач зазначив, що чинне законодавство України не передбачає можливість перерахунку розміру пенсії позивача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народилася 20.12.1948 року. Вона перебуває на обліку відповідача і з 20.12.2003 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% суми заробітної плати державного службовця, з якої сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

31.08.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії, в звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Листом від 08.09.2016 відповідач інформував позивача про відмову в задоволенні її вимог з тих підстав, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, а тому пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень цього Закону.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ), Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (далі - Постанова № 292).

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої і другої статті 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови № 865 у попередній редакції було визначено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.05.2016, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на момент звернення позивача до пенсійного органу, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним до 01.01.2015, а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на момент звернення позивача до пенсійного органу не регламентувало ані права особи на перерахунок його пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Оскільки пенсія позивачу призначена у 2003 році на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.01.2015 дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ була викладена в іншій редакції, а потім взагалі втратила чинність, й Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Таким чином, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок їй пенсії не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

Крім того, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист. Право на пенсію позивач набула не на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, за якою вона просить здійснити їй перерахунок, а на підставі зовсім іншої законодавчої норми - статті 37 Закону № 3723-ХІІ, і в даному випадку зміна редакції статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, а в наступному втрата нею чинності, є зміною законодавства, що у свою чергу змінює соціально-економічні права певного кола осіб.

Суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складний економічний стан в країні, а також на необхідність пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 292 у редакції, яка втратила чинність.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що відповідач відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії державного службовця діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Керуючись статтями 94, 158 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів у порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя В. О. Коверзнев