Справа № 2а-10171/11/1370
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2011 р. № 2а-10171/11/1370

м. Львів

10 год. 57 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Коморний О.І.,

секретар судового засідання Гнилиця Р.І.

від

позивача ОСОБА_1

відповідача не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию Львівської області до відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

Обставини справи.

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию Львівської області звернувся з позовом до суду про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області та скасування постанови про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду, оскільки про прийняття судом рішення позивачу не було відомо, а відповідно, таке рішення не оскаржено в апеляційному порядку, що є поважною причиною невиконання рішення суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача не прибув, про час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, заперечення на позов до суду не надходили.

Згідно із ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України судом допущено заміну позивача правонаступником Управлінням пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі.

З урахуванням визначених ч.5 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства строків розгляду справи, суд відповідно до ч.4 ст. 128 та ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу за відсутності відповідача на основі наявних доказів.

Суд дослідив подані документи, всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в:

Заступником начальника ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області 11.07.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2а-434 виданого 05.07.2011р. Стрийським міськрайонним судом про зобовязання УПФУ в м. Стрию провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за віком, з урахуванням змін у страховому стажі і заробітній платі з 01 серпня 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні в середньому на одну застраховану особу за 2009 рік згідно вимог ст. 40 ч.1,2, а також ст..42 ч.4 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування».

Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана позивачем 13.07.2011р., доказом чого є відмітка на супровідному листі відповідача від 11.07.2011р. №09-20-1/8854.

Зазначеною постановою позивачу встановлено строк для добровільного виконання до 18.07.2011р.

Листом від 19.08.2011 року відповідач попередив позивача, що у разі невиконання без поважних причин рішення суду з нього буде стягнуто виконавчий збір у сумі 1360 грн. та накладено штраф в сумі 680 грн. (згідно відмітки лист отримано позивачем 23.08.2011р.).

Оскільки рішення суду у визначений відповідачем строк позивач не виконав, відповідачем прийнято 30.08.2011 року постанову про накладення на позивача штрафу у сумі 680 грн. Постанова (згідно відмітки на супровідному листі) отримана позивачем 08.09.2011р.

У подальшому, за повторне невиконання рішення суду відповідачем 11.09.2011 року винесено постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 1360 грн. Постанова, згідно відмітки на супровідному листі, отримана позивачем 13.09.2011р.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1. ст.. 25 Закону N 606-XIV Закону України «Про виконавче провадження»N 606-XIV від21 квітня 1999 року у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон N 606-XIV), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області набрало законної сили і на його виконання видано виконавчий лист.

Незгода позивача з рішенням суду та оскарження його в апеляційному порядку після того, як це рішення набрало законної сили, не є поважною причиною його невиконання та перешкодою для відповідача для його примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

Суд зазначає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом, а на підставі доказів, що містяться у матеріалах справи, встановлено відсутність обставин, що обґрунтовують позов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст..94 КАС України, відшкодування витрат позивачеві, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати з сторін не стягуються.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови виготовлений 21.11.2011 р. о 17:30 год.

Суддя Коморний О.І.