Справа № 176/2751/16-а
Суддя: Крамар О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/2751/16-а
провадження №2-а/176/16/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якому просить:

- визнати неправомірними дії П'ятихатського об'єднаного управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у виплаті їй пенсії;

- зобов'язати П'ятихатське об'єднане управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області нарахувати та виплатити їй невиплачену пенсію відповідно до ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06.12.1991 року та п. 3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 з 01.06.2015 року;

- зобов'язати П'ятихатське об'єднане управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області компенсувати їй витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що вона працює головним спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради (посадова особа органів місцевого самоврядування).

З 06.01.2012 року вона перебуває на обліку у Жовтоводському відділі з питань призначення та перерахунку пенсії П'ятихатського об'єднаного управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, вона як мати, яка виховала інваліда з дитинства має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років, яку вона і отримувала у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213 від 02.03.2015 року, їй з 01.04.2015 року припинено виплату пенсії. Вважає це порушення її конституційних прав, зокрема ст.22, ст.58 Конституції України.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо пенсійного забезпечення і відповідно за цим Законом не призначаються, тобто відпали підстави для невиплати їй пенсії.

З інформації в мережах Інтернет та працівників управління у листопаді 2016 року їй стало відомо про порушення її прав, оскільки в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді розглядалась справа (рішення від 19.08.2015 року), де суд прийняв рішення та зобов'язав Пенсійний фонд відносити з 01 червня 2015 року виплату особі пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У зв'язку із цим, 23.11.2016 року, вона звернулась з письмовою заявою до П'ятихатського об'єднаного управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області з вимогою поновити їй пенсійні виплати. 28.11.2016 року вона отримала лист-відповідь П'ятихатського об'єднаного управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області про відмову їй у поновленні виплати пенсії.

Вважає припинення виплати її пенсії незаконним. На її думку, виплата пенсії підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Ухвалою суду від 29.12.2016 року у даній справі відкрито скорочене провадження.

12.01.2017 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову ОСОБА_1. З письмових заперечень відповідача слідує, що відповідач просить відмовити у задоволенні позову, як необґрунтованого та безпідставного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює головним спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради (посадова особа органів місцевого самоврядування). Отже, ОСОБА_1 проходить службу в органах місцевого самоврядування.

З 06.01.2012 року вона перебуває на обліку у Жовтоводському відділі з питань призначення та перерахунку пенсії П'ятихатського об'єднаного управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області. /а.с.10,11,12/

Позивач ОСОБА_1 набула права на призначення дострокової пенсії за віком, як мати, яка виховала інваліда з дитинства та отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач станом на 01.04.2015 року та на теперішній час працює на посаді головного спеціаліста управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, посада та робота якої відноситься до посадових осіб відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

З 01.04.2015 року П'ятихатським об'єднаним управлінням пенсійного Фонду України Дніпропетровської області припинено виплату позивачу пенсії за віком.

На письмове звернення ОСОБА_1 від 23.11.2016 року, П'ятихатське об'єднане управління пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, листом від 28.11.2016 року № К-46/02/14, повідомило позивача про те, що згідно пункту 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу»; «Про прокуратуру»; «Про судоустрій та статус суддів»; «Про місцеве самоврядування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. У зв`язку з цим, виплата пенсії позивачу була з 01.04.2015р. припинена.

Окрім того, згідно пункту 22 Закону України від 24.12.2015 року №911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни та подовжено дію статті 47 Закону України №1058, яким передбачено, що «тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 11 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про місцеве самоврядування», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії та щомісячне грошове утримання не виплачуються.

Посилаючись на те, що зміни до Законів після 01.06.2015 року не вносилися, відповідач вказує на відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача 16 грудня 2016 року з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд звертає увагу на те, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, у зв'язку з чим до спірних правовідносин слід застосувати норми спеціального законодавства, які регламентують порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (в редакції на момент виникнення спірних відносин, з урахування змін, внесених Законом №213-VIII) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Окрім того, пунктом 17 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911 від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, у частині сьомій статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" цифри і слова "1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" замінити цифрами і словами "1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року".

Таким чином, підставою для припинення виплати пенсії посадовим особам місцевого самоврядування є саме факт роботи в органах місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює головним спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, тобто є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

З огляду на те, що до теперішнього часу позивач продовжує проходити службу в органах місцевого самоврядування, а в період з 01.04.2015 року до теперішнього часу стаття 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України.

На думку суду посилання позивача як на підставу відновлення з 01.06.2015р. виплати пенсії на п.5 Прикінцевих положень Закону №213 є помилковими, оскільки зазначеним Законом передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування» «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; при цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої й, у тому числі, призначеної на підставі Закону №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд вважає за необхідне зазначити, що такої правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, зокрема в справах: від 29 березня 2016 року № К/800/45304/15; та від 25 лютого 2016 року № К/800/40894/15.

З огляду на вище наведене, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,11,71,158-163 КАС України, ст. ст. 19, 21, 46, 64, 68 Конституції України, ст.ст. 46, 47, ч.2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015року № 213-VIII, п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015року № 213-VIII, пунктом 17 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911 від 24.12.2015 року, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано; набирає законної сили після повернення "апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя