Справа № 815/4858/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Київ К/800/67837/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

секретар судового засідання: Оврамець Ю.О.,

за участю:

представника відповідача Богач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"Чорноморська сталь" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Чорноморська сталь" до Південної митниці Міндоходів України про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморська сталь» (надалі по тексту - позивач або Товариство, ТОВ «Чорноморська сталь») звернулося до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів (надалі по тексту - відповідач, Митниця), в якому просило:

визнати неправомірними дії відповідача щодо складання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 1 серпня 2014 року № 500060001/2014/00491;

визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 1 серпня 2014 року № 500060001/2014/00491 та рішення про коригування митної вартості товарів від 1 серпня 2014 року № 500060001/2014/610165/1.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив судові рішення скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Митницею були надіслані заперечення на касаційну скаргу, в яких відповідач просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Враховуючи положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), колегія суддів здійснює перегляд судових рішень в межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, представника Митниці, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 травня 2014 року між фірмою «SSAB ЕМЕА AB» (продавець) та ТОВ «Чорноморська сталь» (покупець) укладено контракт № SЕ-01/2012. Згідно з умовами контракту продавець продає, а покупець купує на умовах України прокат плоский з вуглецевої сталі, оцинкований. Товар постачається окремими партіями фірмою виробником в кількості відповідно до заявки на поставку. Відповідно до п.п. 2.3 даного контракту ціна за одиницю товару в залежності від комерційних характеристик проводиться в інвойсах. Оплата повинна бути здійснена покупцем шляхом банківського перерахунку грошових коштів в доларах США по реквізитам вказаним в контракті. Право власності на товар переходить від продавця до покупця на дату прийняття митної декларації в митний орган України. Строк дії даного контракту з 4 квітня 2013 року (з моменту його підписання) до 4 квітня 2014 року.

Відповідно до рахунків-фактури (інвойсів) № 2605654 та № 2605655 від 24 липня 2014 року, а також митної декларації №500060001/2014/026072 до поставки затверджений товар, а саме: прокат плоский з вуглецевої сталі, оцинкований, негофрований, пофарбований, з полімерним покриттям.

1 серпня 2014 року позивач подав митну декларацію №500060001/2014/026072 до Митниці щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару - прокату плоского з вуглецевої сталі, оцинкований, негофрований, пофарбований, з полімерним покриттям, виробник: SAAB ЕМЕА AB.

Митна вартість товару визначена декларантом за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). До митного оформлення для підтвердження митної вартості декларантом були подані наступні документи:

зовнішньоекономічний контракт № SЕ-01/2012 від 30 травня 2014 року;

комерційні документи (інвойс) від 24 липня 2014 року № 2605654 та від 24 липня 2014 року № 2605655;

копія митної декларації країни відправлення від 24 липня 2014 року № 14SEEAIJDK5Y03IIF5;

інші товаросупровідні документи.

Під час здійснення Митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів та у зв'язку з тим, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість було встановлено наявність розбіжностей, а тому відповідач витребував у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, про що зазначено у декларації митної вартості та на якій міститься розписка про ознайомлення декларанта із вимогою митниці.

1 серпня 2014 року записом на ДМВ декларант проінформував відповідача про неможливість надання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

1 серпня 2014 року Митницею складена складена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2014/00491 та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

Крім того, 1 серпня 2014 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2014/610165/1, згідно з яким митна вартість товару збільшилась, а саме: товару №1/1 з 1,278 євро за кг до 1,485 євро за кг; товару №2/1 з 1,1178 євро за кг до 1,485 євро за кг.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ «Чорноморська сталь» 1 серпня 2014 року подало нову митну декларацію № 500060001/2014/026072 з урахуванням рішення про коригування митної вартості. Для випуску товарів у вільний обіг позивач сплатив митні платежі згідно з митною вартістю визначеної декларантом та надав фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом.

Не погоджуючись із прийнятими Митницею рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшли до висновку про правомірність оскаржуваних рішень,оскільки у Митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (надалі - МК України, в редакції від 1 липня 2014 року, що була чинною на момент прийняття оскаржуваних рішень) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною другою статті 53 МК України передбачено перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Частина третя вищезазначеної статті МК України встановлює перелік документі, які декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу на його на письмову вимогу у разі, зокрема, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, законодавством чітко передбачені випадки, коли митний орган має право витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, під час здійснення Митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів було встановлено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться наступні розбіжності:

в інвойсах від 24 липня 2014 року № 2605654, від 24 липня 2014 року № 2605655 та зовнішньоекономічному контракті від 30 травня 2014 року № SЕ-01/2012 різні підписи та печатки іноземного контрактоутримувача;

в зовнішньоекономічному контракті не зазначено, що печатки можуть бути різними; в примірнику митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт.

Відповідно до частин 1-3 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Враховуючи наявність розбіжностей в документах, поданих декларантом та не подання додаткових, витребуваних відповідачем документів, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість застосування Митницею резервного методу визначення митної вартості.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Оскільки Товариством не було подано додаткових документів, витребуваних Митницею, відповідач правомірно прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 1 серпня 2014 року № 500060001/2014/00491 та рішення про коригування митної вартості товарів від 1 серпня 2014 року № 500060001/2014/610165/1.

Таким чином, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, колегія суддів зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю"Чорноморська сталь" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді