Справа № 184/2109/16-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/2109/16-а
Номер провадження 2-а/184/1/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши у скороченому провадженні в м. Покров справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про визнання протиправною відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці», -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського міського суду із вищевказаним позовом та просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе щодо відмови ОСОБА_1, судді у відставці, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до Закону України №2453 від 07.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону 192 від 12.02.2015р. за період з 01.01.2014р. по 01.05.2016р.; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, судді у відставці за період з 01.01.2014р. по 01.05.2016р. у відповідності до Закону України №2453 від 7.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» в редакції п.3 ст. 141 Закону України №192-111 від 12.02.2015р. «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити їй різницю між перерахованою і фактично виплаченою сумою за указаний період; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе в подальшому у разі зміни грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді, здійснювати ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до діючого Законодавства, яке відповідає нормам Конституції України; стягнути з рахунку Управління ПФУ в м. Орджонікідзе на її користь судовий збір в сумі 551 грн..

Справа розглядається у скороченому провадженні на підставі ст. 183 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем згідно до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України надано до суду письмове заперечення проти позовних вимог позивача, в якому він просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Пояснив, що постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.06.2011 року було прийнято рішення про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне утримання судді у відставці відповідно до ст. 43 Закону України "Про статус суддів", з урахуванням законодавства, тобто до 30 липня 2010 року, а з 30 липня 2010 року відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», з урахуванням різниці між сумами виплаченого грошового утримання та розміром перерахованого довічного грошового утримання. На виконання рішення суду управлінням постійно здійснювалися перерахунки щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 22.05.2008 року відповідно до ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". 27.07.2016 року ОСОБА_1 надала довідки про заробітну плату судді у відставці за січень 2014 року, вересень 2015 року, травень 2016 року та заяву на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2014 року.

Органи державної влади відповідно до ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 127 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функції судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Частиною 2 статті 14, статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб і підлягає виконанню на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються сторонами відповідно до покладених на них зобов'язань.

Відповідно до статей 2, 6, 104 КАСУ в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, порушення яких відбулося, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

Судом здійснюється провадження в адміністративних справах відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 Кодексу).

За таких умов адміністративний суд не має законних підстав встановлювати будь-які зобов'язання на майбутнє.

Якщо судовим рішенням вказано за який період зобов'язано здійснити перерахунок пенсії, а саме - зазначено початкову та кінцеву дати дії зобов'язання, рішення виконується у точній відповідності до цих умов. В подальшому, після спливу кінцевої дати перерахунку розмір пенсії визначається відповідно до чинного законодавства. Якщо під час вказаного судом періоду перерахунку пенсії відбулися зміни у пенсійному законодавстві, пенсія перераховується з урахуванням внесених змін.

Відповідно до ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", в редакції з 01.05.2014 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді і не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В редакції з 01.01.2016 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді і не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Перерахунок ОСОБА_1 довічного грошового утримання було проведено, враховуючи всі надані довідки про заробітну плату працюючого судді місцевого суду на відповідній посаді з 2014 року по 2016 рік. Після проведення перерахунків розмір пенсії ОСОБА_1 становив би: з 01.01.2014 року - 9490,00 грн.; з 01.09.2015 року - 10740,00 грн.; з 01.05.2016 року - 10740,00 грн.

Але, дані перерахунки призводять до зменшення довічного грошового тримання ОСОБА_1

При цьому, управління наголошує, що при перерахунку довічного грошового тримання ОСОБА_1 не зменшився розмір довічного грошового утримання яку юна отримує тобто, не відбулося звуження обсягу вже набутих нею прав та/або позбавлення її права на соціальний захист.

Стосовно посилання позивача на положення Конституції України, зокрема ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, управління вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акті не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Також у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів всього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно зі ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, тому в даній ситуації, правовідносини виникли під час чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції з 01.05.2014 та в редакції з 01.01.2016р.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно діючого законодавства було проведено з 08.06.2016 року відповідно до Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе як суддя у відставці і одержує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді.

У зв'язку з тим, що мало місце підвищення заробітної плати працюючих суддів, ОСОБА_1 27.07.2016 року звернулася до УПФУ в м. Орджонікідзе з заявою про виконання перерахунку її довічного грошового утримання відповідно до діючого законодавства за період з січня 2014 року і надала відповідні довідки про заробітну плату працюючого судді. 20.10.2016 року позивачка отримала відповідь на її звернення. В перерахунку довічного грошового утримання з січня 2014 року по 01.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено, посилаючись на те, що «відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції з 01.05.2014 року ... та з 01.01.2016 року довічне грошове утримання виплачується у розмірі 70, 60% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді."

Відмову в цій частині позивач вважає неправомірною, оскільки посилання на Закони, які звужують об'єм змісту її прав, не відповідає нормам Основного Закону держави - Конституції України. До 30.09.2016 року в системі правосуддя в Україні діяли Закони № 2862-ХІІ від 15.ХІІ.1992р., №308-111 від 07.02.2002р., №2453 від 07.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України №192-111 від 12.02.2015р., в яких послідовно закріплювалися права на справедливий суд, на самостійність суддів, заборону впливу на них у будь-який спосіб, на свободу неупередженого вирішення судових справ. Виключно для суддів у відставці встановлене щомісячне довічне грошове утримання або за їх вибором пенсія державних службовців. Це обумовлено винятково наявністю стажу роботи на посаді судді не менше 20 років. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки відповідно до ст. 127 Конституції України суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які оплачу вальні посади, виконувати іншу оплачу вальну роботу, крім наукової, викладацької, творчої. У Державному бюджеті України видатки на утримання суддів і суддів у відставці визначаються окремо. Звуження об'єму змісту прав на матеріальне забезпечення суддів є протиправним.

Відповідно до Закону України №2453 від 07.07.2010р. «Про судоустрій і статус суддів» в 2013р. щомісячне грошове утримання ОСОБА_1 одержувала з розрахунку: 80 відсотків грошового утримання працюючого судді, з надбавкою 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, а всього 90% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді.

В п.3 ст.141 Закону України №192-111 від 12.02.2015р. «Про судоустрій і статус суддів», який в цій частині має зворотну силу в часі, передбачено такий же розмір довічного грошового утримання судді у відставці. У разі зміни грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного ДГУ судді у відставці.

З січня 2014 року по вересень 2014 року грошове утримання працюючого судді складало 20706 грн. В подальшому було підвищення заробітної плати з вересня 2015 року по травень 2016 року, а позивачу з січня 2014 року і в подальшому нараховували і виплачували довічне грошове утримання, виходячи із заробітної плати працюючого судді в 2013 року, яка складала 19499 грн. Не відповідає дійсності заява відповідача про те, що перерахунок довічного грошового утримання позивача виконаний з урахуванням наданих нею довідок про заробітну плату працюючого судді з 2014 року по 2016 рік. З заробітної плати працюючого судді в 19499 грн. (в 2013р.) довічне грошове утримання складало 16773 грн., а з урахуванням заробітної плати в 20706 грн. (січень 2014).) мало б становити 17796 грн. і т.д. Наявність довідок про заробітну плату працюючого судді жодним чином не врахована за період з 01.2014 року по 01.05.2016 року. При цьому ще з довічного грошового утримання з 01.07.2014 року утримують податки, на цей час уже утримали податків біля 40 тис гривень.

Законом № 213 від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України...» внесені зміни до п. 3-5 ст. 141 Закону України № 192 від 12.02.2015р. Цими змінами, а також змінами в інші закони, на які посилається відповідач, мало місце звуження обсягу існуючого права судді у відставці на отримання довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді, яке передбачено Законом України №2453 «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. в редакції Закону №192 від 12.02.2015р. Звуження обсягу існуючого права судді у відставці є протиправним і не відповідає вимогам ст.22 Конституції України. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України такі зміни в законі не мають зворотної сили в часі.

Застосуванню підлягають норми ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-УІ у редакції Закону України №192-VIII від 12.02.2015р. «Про забезпечення права на справедливий суд», а саме: щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується у розмірі 80 % грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не може бути більш ніж 90% з/плати працюючого судді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання.

Відповідно до ст.8 Конституції України визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Такі дії з боку відповідача, як суб'єкта владних повноважень та державного органу, направлені на односторонню відмову від забезпечення Конституційних прав - є відмовою від взятих на себе державою зобов'язань, а отже, дії відповідача, направлені на безпідставну зміну існуючого механізму реалізації Конституційного права на соціальний захист, що передбачає гарантування державою принципів пропорційності та справедливості в сфері соціального захисту. Водночас, такими діями, відповідач ставить під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист, що є порушенням основного Закону - Конституції України.

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, викладених ним в письмових запереченнях щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними поясненнями позивача, наданими нею належними та допустимими доказами, вищевказаними нормами закону, матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином суд, на підставі вищевикладеного вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і в частині позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача в подальшому у разі зміни грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді, здійснювати їй перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до діючого Законодавства, оскільки нормами діючого законодавства України це не передбачено.

Керуючись Законом України «Про судоустрій та статус суддів» №2354 від 07.07.2010р. в редакції Закону України №192-ІІІ від 12.02.2015р. «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 6, 17, 18, 99, 158 - 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про визнання протиправною відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе щодо відмови ОСОБА_1, судді у відставці, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до Закону України №2453 від 07.07.2010 року «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону 192 від 12.02.2015 року за період з 1 січня 2014 року по 01 травня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, судді у відставці за період з 01 січня 2014 року по 01 травня 2016 року у відповідності до Закону України №2453 від 07.07.2010 року «Про судоустрій і статус суддів» в редакції п.3 ст. 141 Закону України №192-ІІІ від 12.02.2015 року «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою і фактично виплаченою сумою за указаний період.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,00 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 - днів з дня її проголошення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш