Справа № 163/1942/16-а
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1942/16-а
Провадження № 2-а/163/1/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати незаконною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1484/20502/2016 від 27.07.2016 року, якою на неї за ч.3 ст.470 МК України накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 06.02.2016 року не перетинала кордон в якості водія будь-якого транспортного засобу. Пішоходом перетнула пункт пропуску і відразу ж повернулась назад. Власником автомобіля «Пежо», номерний знак НОМЕР_1, є особа на ім'я ОСОБА_8, і в цьому транспортному засобі пасажиром поверталась до пункту пропуску, а керував автомобілем громадянин на прізвище ОСОБА_7. Сама ж не володіє навиками водіння транспортними засобами, не має посвідчення водія. Тому вважає, що жодних доказів керування автомобілем не зібрано, не з'ясовані і доведені обставини на підтвердження в її діях складу порушення митних правил.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали. Представник відповідача позов не визнав.

Судом були заслухані пояснення сторін, досліджені письмові заперечення відповідача, досліджені подані сторонами докази.

Після оголошеної для витребування додаткових доказів перерви сторони в судове засідання не з'явились.

Від позивачки електронною поштою надійшла заява про завершення розгляду справи за відсутності її особисто та її представника з висловленою позицією про підтримання заявлених вимог.

Представник відповідача подав у канцелярію суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, при цьому підтримав раніше висловлену ним позицію про невизнання позову.

За таких обставин суд завершив розгляд позову в порядку письмового провадження відповідно до положень ч.6 ст.128 КАС України.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

10.07.2016 року старший державний інспектор Волинської митниці ДФС Копчак І.С. за ознаками ч.3 ст.470 МК України склала щодо ОСОБА_1 протокол про те, що остання 06.02.2016 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ввезла на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль «Пежо Експерт», польський номерний знак НОМЕР_1, станом на 09.07.2016 року за межі України його не вивезла і в інший митний режим не заявила, тим самим більше ніж на 10 діб перевищила строк транзиту, який закінчився 16.02.2016 року.

Протокол складався за відсутності ОСОБА_1, оскільки вона не з'явилась на два виклики митниці: на лист від 03.03.2016 року щодо явки в будь-який день для дачі пояснень, оскільки лист направлявся за недійсною адресою місця проживання ОСОБА_1, зазначеною в програмному комплексі при оформленні транзиту транспортного засобу; на лист від 10.05.2016 року, який вручено ОСОБА_1 під розписку.

Протокол про порушення митних правил направлений ОСОБА_1 поштовим зв'язком і вручений їй особисто під розписку 19.07.2016 року, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення. В протоколі зазначено, що його розгляд відбудеться 27.07.2016 року в приміщенні Волинської митниці ДФС за адресою: Волинська область, Любомльський район, село Римачі.

27.07.2016 року заступник начальника Волинської митниці ОСОБА_3 виніс оскаржувану постанову. Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною в перевищенні більше ніж на 10 діб встановленого ст.95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля «Пежо», номерний знак НОМЕР_1, і накладено стягнення у вигляді 8500 гривень штрафу. При цьому вказано, що ОСОБА_1 не зверталась до митниці із заявами про неможливість вивезення транспортного засобу за межі України, про аварію чи дії обставин непереборної сили, про обставини ввезення автомобіля та його місцезнаходження і документи з цих питань не подавала.

В постанові зазначено, що розгляд протоколу проведено в присутності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, копію постанови їм вручено під розписку. Участь цих осіб підтверджена угодою між ними про надання правової допомоги від 27.07.2016 року, що міститься в справі про порушення митних правил.

Доказами винуватості ОСОБА_1 заступник начальника митниці в постанові вказав протокол про порушення митних правил, витяги з баз даних «Інспектор-2006», ЄАІС ДМСУ та інші документи.

Відповідно до витягів з цих баз даних 06.02.2016 року о 18:38 годині ОСОБА_1, пред'явивши паспорт серії НОМЕР_2 і вказавши місцем проживання АДРЕСА_1, без вантажу в'їхала в Україну смугою «червоного коридору» через митний пост «Ягодин» автомобілем «Пежо Експерт», номерний знак НОМЕР_1, в режимі транзит і була ознайомлена з положеннями ст.95 МК України. О 18:44 годині того ж дня митне оформлення транспортного засобу було завершено, він виїхав із зони митного контролю.

В судовому засіданні представник відповідача надав копію паспорта позивачки серії НОМЕР_2 та копію довіреності, за якою 03.02.2016 року власник автомобіля ОСОБА_5 позичив ОСОБА_1 автомобіль «Пежо Експерт», номерний знак НОМЕР_1, строком до 03.02.2017 року. За поясненнями представника відповідача, такі документи подавались позивачкою до митного оформлення транзиту автомобіля і інспектором митниці були скопійовані та долучені до матеріалів такого оформлення.

Згідно із частинами 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В позовній заяві та в наданих у судовому засіданні поясненнях позивачка вказувала, що в Республіку Польща не виїжджала, оскільки територію митного поста «Ягодин» перетнула в пішому порядку, а за шлагбаумом підсіла в автомобіль, де в якості пасажира мала ввозити в Україну продукти харчування в межах дозволеної норми. Стверджує, що не має навиків водіння і права керування транспортними засобами, а до автомобіля, який оформлений на неї, ніякого відношення не має.

Оскільки точних і достовірних доказів способу проходження позивачкою митного контролю на виїзд з України сторонами не подано, суд не виключає можливості саме такого способу, який повідомлений позивачкою.

Однак її пояснення щодо повернення в Україну і проходження митного контролю наданими стороною відповідача доказами повністю спростовано.

Той факт, що позивачка, можливо, не має навиків керування чи прав на це жодним чином не виключає її об'єктивних можливостей ввезення в Україну транспортного засобу із залученням компетентного водія, оскільки законодавством такий спосіб не заборонений.

В той же час представником відповідача подано копії паспорта позивачки і довіреності власника автомобіля на її ім'я, які, на думку суду, іншим чином, ніж під час здійснення митного контролю позивачки, у посадових осіб митниці появитись не могли.

Заява позивачки про шахрайські дії, вчинені щодо обставин проходження нею митного контролю, є безпідставними, оскільки розпочате за її зверненням про цей факт кримінальне провадження №0000193 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 31.10.2016 року.

З огляду на наведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини суд приходить до висновку, що факт ввезення позивачкою в режимі транзиту автомобіля, який в 10-денний строк не вивезений за межі України, повністю доведений.

Пунктом 3 ч.1 ст.93 МК України встановлено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, ви-значеного статтею 95 цього Кодексу.

Для автомобільного транспорту пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України визначено строк транзиту у 10 діб(у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частина 3 ст.470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб і передбачає безальтернативне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, в даній справі встановлено, що під час розгляду протоколу, винесення оскаржуваної постанови і накладення на позивачку адміністративного стягнення суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відтак заявлені вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 1712 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законодавчі зміни до ч.2 ст.1712 КАС України не внесені, відтак постанова підлягає апеляційному оскарженню в загальному порядку, передбаченому главою 1 розділу IV КАС України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86, 122, 159, 160, 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання незаконною і скасування постанови від 27.07.2016 року в справі про порушення митних правил №1484/20502/2016 про накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді 8500 гривень штрафу за вчинення передбаченого ч.3 ст.470 МК України правопорушення відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий : суддя Чишій С.С.