Справа № 371/1585/16-а
Суддя: Рудик Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.01.2017 Єдиний унікальний № 371/1585/16-а
УКРАЇНА
МИРОНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
Іменем України

Єдиний унікальний № 371/1585/16-а
Провадження 2а/371/12/17

11 січня 2017 року м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Рудика Ю.В.
при секретарі Cемерей Л.М.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій , суд
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з таким адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, в якому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов`язати здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, обчислених відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи фактично виплачену суму грошової допомоги.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є учасником бойових дій і відповідно до ст. 12 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Оскільки мінімальна пенсія за віком в Україні з 1 травня 2016 р. становить 1130,00 грн., відповідач повинен був виплатити йому разову грошову допомогу до 5 травня 2016 року в розмірі 5650 грн. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Миронівської РДА позивач у 2016 році отримав 920 грн. та недоплата складає 4730 грн , що є значно меншим від необхідної суми виплати.
Позивач просить визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області щодо перерахунку йому щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік; зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області здійснити йому перерахунок, нарахувати і виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначений частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплаченої суми.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник Лушкін Ю.П. підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в адміністративній позовній заяві.
Представник управління праці та соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області Мельник Ю.В. заперечує на задоволенні позову, з посиланням на те, що виплату разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, здійснено відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України на 2016 р., - 920 грн. Відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений Конституцією та законами України, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому надав письмові заперечення проти позову та доповнення до заперечень , долучених судом до матеріалів справи.
Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду адміністративної справи, дослідивши, надані позивачем письмові докази на підтвердження позовних вимог, у сукупності прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дження, є учасником бойових дій, що підтверджується інформацією, яка міститься у дублікаті посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 виданого 30 вересня 2016 року Київським обласним військовим комісаріатом та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
8 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління праці та соціального захисту населення в Миронівському районі Київської області з заявою про виплату разової допомоги на оздоровлення, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» як учаснику АТО за період 2015 2016 рр.

Листом № 11-24/1418 від 9 грудня 2016 року управління праці та соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, повідомило заявника ОСОБА_1 , що на рахунок позивача 22.04.2016 р. здійснено перерахування разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 р. в розмірі 920 грн., визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань»; визначаючи розмір разової щорічної допомоги, УПСЗН виходило з бюджетних асигнувань, передбачених Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік. Зазначені кошти були виплачені через Ощадний банк, філію № 10026/0676 22 квітня 2016 року.
Положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012 по справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в систему зв`язку з окремими положеннями Конституції України, - Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

У своєму Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладені в новій редакції положення частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідно до яких щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними, а відтак з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п`ять мінімальних пенсій за віком.
Поряд з тим, згідно п.63 (І) Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 12, 13,14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.
Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на всій території України.
Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про нарахування та виплату одноразової допомоги до 5 травня, управління праці та соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області діяло відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», (чинного з 1 січня 2015 року), та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань".

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, ухвала від 19.02.2016р. у справі № К/800/4176/16 (№753/13867/15-а).

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році протиправними, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.. ст.. 11, 17, 71, 128, 159, 161, 160, 163,167 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В:
в позові ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу отримання сторонами копії постанови через Миронівський районний суд.

Суддя Підпис Ю.В. Рудик

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В. Рудик