Справа № 813/3229/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року справа № 813/3229/16

17 год. 59 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представників позивача Олексів Н.М., Гавалюх Н.Р.,

представника відповідача Іванського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Інтермет Україна» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «Інтермет Україна» (надалі - ТзОВ «Інтермет Україна») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.09.2016 за № 00036402 та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки, на підставі яких прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення, є безпідставними та ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача, а не на реальному аналізі первинних документів. Позивач зазначає, що його господарська діяльність носить реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними бухгалтерськими документами. Крім цього, позивач зазначив, що здійснює господарську діяльність у сфері торгівлі будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, для чого володіє відповідними офісними та складськими приміщеннями, транспортними засобами та необхідним кадровим персоналом. Впродовж 2013 року, який охоплювався предметом перевірки, позивач здійснював, зокрема, торгівлю металопродукцією, яку придбавав у ТзОВ «Метали і Полімери» за договором №Р-255 від 14.08.2012 та у ТзОВ «Хомстіл Груп» за договором поставки № 291001 від 29.10.2012. Товар позивач придбавав в одиницях виміру тонни та відповідно реалізовувався в подальшому покупцям в тих же одиницях виміру - тонни без жодного дроблення в кількості, тобто ніяких розбіжностей у вазі придбаного та в подальшому реалізованого товару не має, підтвердженням чого слугують долучені до матеріалів справи первинні бухгалтерські документи, якими оформлені операції з придбання та продажу товару. Щодо операцій з контрагентами ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» позивач зазначає, що до перевірки надавались всі необхідні первинні документи, які у своїй сукупності підтверджують факт здійснення господарських операцій та відображають їх економічний зміст, а також підтверджують фактичний рух товару у процесі здійснення ним господарської діяльності.

Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що при проведенні перевірки позивача за господарськими операціями з реалізації металопродукції, придбаної у ТзОВ «Метали і Полімери», встановлено невідповідність ваги придбаних (в розрізі номенклатури по вазі рулонів металопрокату) та реалізованих рулонів, а саме відбувалося часткове дроблення рулонів, а тому перевіркою не підтверджено факт списання вартості отриманого товару з балансу підприємства та відповідно перехід права власності на товар покупцю ідентичної номенклатури (ваги). Також вказує, що перевіркою позивача не підтверджено реальність виконання операцій з ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг».

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. Додатково пояснив, що господарські операції з реалізації товарів покупцям ідентичної ваги придбаного товару не мають достатньої доказовості фактичного їх здійснення, оскільки за методом ФІФО, який використовується позивачем у бухгалтерському обліку, першими повинні вибувати у продаж ті товари, які надійшли першими. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Суд встановив, що відповідач провів планову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Інтермет Україна» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, за результатами якої складено акт № 218/13-01-14-02/38057307 від 07.09.2016 (надалі - Акт перевірки).

У висновках Акта перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем таких вимог податкового законодавства:

- пп. 14.1.13 п. 14.1. ст. 14, п. 135.5.4 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, п. 138.4. ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік у розмірі 95 544,00 грн.,

- п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено ПДВ до сплати на загальну суму 221 524,00 грн., в т.ч. вересень 2013 року - 134 746,00 грн., грудень 2013 року - 86 778,00 грн.

На підставі Акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення рішення №00036402 від 20.09.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 119 430,00 грн. (в т.ч.: за основним платежем - 95 544,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 23 886,00 грн.), а також податкове повідомлення-рішення № від 20.09.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 276 905,00 грн. (в т.ч.: за основним платежем - 221 524,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 55 381,00 грн.).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання їх протиправними та скасування.

Суд при вирішенні спору по суті, виходить з наступного.

ТзОВ «Інтермет Україна» є юридичною особою, основними видами діяльності товариства згідно КВЕД є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, вантажний автомобільний транспорт. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

На підтвердження наявності фізичних та технічних можливостей для здійснення обраного виду діяльності позивач долучив до матеріалів справи копії: договорів оренди нежитлових приміщень № 2013/15 від 29.12.2012, № 2/2013 від 27.12.2012, №2/2014 від 31.12.2013, № 9/2015 від 31.12.2014, договору найму (оренди) транспортних засобів від 22.10.2012 та додаток до нього № 1 від 22.10.2014, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, накладних на придбання автонавантажувачів № 050402 від 05.04.2013, № 010301 від 01.03.2016, інвентарних карток основних засобів № 1 та № 4 (типова форма № ОЗ-6) та актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (типова форма № ОЗ-1), штатних розписів на 2013 - 2016 роки.

Протягом 2013 року позивач, зокрема, придбавав металопродукцію у ТзОВ «Метали і Полімери» за договором Р-255 від 14.08.2012 та ТзОВ «Хомстіл Груп» за договором поставки № 291001 від 29.10.2012, який в подальшому реалізовувався покупцям.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 00036402 від 20.09.2016, яким позивачу донараховано податок на прибуток, суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували висновки Акта, які відображені у п. 3.1.1. «Доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування» та п. 3.1.2 «Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування». Відповідач робить висновок про те, що позивач завищив собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів в частині включення до собівартості витрат, по яких не визнано дохід від реалізації таких товарів за 2013 рік у розмірі 223 393,00 грн. та занижено «інший дохід» на суми безоплатно отриманих товарів за 2013 рік в розмірі 279 471,00 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік у розмірі 95 544,00 грн.

В обґрунтування такого висновку відповідач вказує на наявність розбіжностей між вагою придбаного та реалізованого товару (металопрокату в рулонах) в розрізі отриманої номенклатури, зазначаючи, що перевіркою встановлені наступні розбіжності:

прихід товару «Прокат тонколист сталь рул RAL -6005» здійснено від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2286 від 09.07.2013 двома рулонами вагою 3,64 т. та 3,54 т., а реалізовано 09.07.2013 - 3,02 т. ПП «ІГ Груп» згідно з накладною № 090702 від 09.07.2013 та 10.07.2013 - 4,16 т. ПП «Дім «ТЕК Сервіс» згідно з накладною № 100702 від 10.07.2013;

прихід товару «Прокат тонколист сталь рул RAL -8017 мат» здійснено від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2427 від 17.07.2013 року двома рулонами вагою 3,72 т. та 3,35 т., а реалізовано 19.07.2013 - 3,72 т. ПП «Компанія «Інтертрейд» згідно з накладною № 190704 від 19.07.2013 та 24.07.2013 - 3,35 т. ПП «Компанія «Інтертрейд» згідно з накладною № 240706 від 24.07.2013;

прихід товару «Прокат тонколист сталь рул RAL - 6020 мат» здійснено від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2429 від 17.07.2013 одним рулоном вагою 3,62 т., а реалізовано 29.07.2013 - 0,62 т. ПМП «Рост» згідно з накладною № 290703 від 29.07.2013 та 31.07.2013 - 3,00 т ОСОБА_4 згідно з накладною № 310704 від 31.07.2013;

прихід товару «Прокат тонколист сталь рул RAL - 6020 мат» здійснено від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2429 від 17.07.2013 одним рулоном вагою 3,62 т., а реалізовано 29.07.2013 - 0,62 т. ПМП «Рост» згідно з накладною № 290703 від 29.07.2013 та 31.07.2013 - 3,00 т. ОСОБА_4 згідно з накладною № 310704 від 31.07.2013;

прихід товару «Прокат тонколист сталь рул RAL - 6020 мат» здійснено від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2610 від 26.07.2013 одним рулоном вагою 5,005 т., а реалізовано 31.07.2013 - 1,765 т. ТзОВ «Салон «Архітектура будівництва» згідно з накладною № 310706 від 31.07.2013 та 0,21 т. ОСОБА_4 згідно з накладною № 310704 від 31.07.2013 та 29.08.2013 - 3,03 т. ОСОБА_4 згідно з накладною № 290804 від 29.08.2013.

Враховуючи виявлені розбіжності, відповідач робить висновок, що при реалізації позивачем товару (металопродукції), придбаного у ТзОВ «Метали і Полімери», відбувається часткове дроблення товару (реалізація рулонів меншої ваги, яка придбана або навпаки), яке не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, у зв'язку з відсутністю відповідного обладнання, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення діяльності (порізки металевого прокату). Відповідно, відповідач зазначає, що надані до перевірки документи за операціями по відвантаженню товарів на покупців не мають достатньої доказовості фактичного здійснення господарських операцій у розмірі 279 471,00 грн., а товари, за якими здійснено реалізацію без відповідного підтвердження придбання відповідної ваги в розрізі номенклатури, є безоплатно отриманими платником податку у звітному податковому періоді.

Тому, на думку відповідача, ТзОВ «Інтермет Україна» неправомірно, в порушення п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, відображено списання за 2013 рік собівартості реалізованих товарів на загальну суму 223 393,00 грн. при відсутності доходу від їх реалізації, та на порушення вимог п.п. 14.1.13 п. 14.1. ст. 14 , 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 , п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу України не включено до доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та не відображено в рядку 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік суми безоплатного отриманих товарів в розмірі 279 471,00 грн.

Відповідно до пп. 14.1.13 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України безоплатно надані товари, роботи, послуги - це: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Відповідно до пп. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з п. 137.10 ст. 137 Податкового Кодексу України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено вказаним розділом.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 Податкового Кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

На підтвердження здійснення господарських операцій з придбання та продажу металопродукції позивач надав суду наступні документи: копію договору купівлі-продажу №Р-255 від 14.08.2012, укладеного з ТзОВ «Метали і Полімери», копії додатків до такого договору (специфікації), копії сертифікатів якості металопродукції, копії прихідних та розхідних накладних, товарно-транспортних накладних, витяг з журналу довіреностей, виданих ТзОВ «Інтермет Україна», рух товару за період липень, серпень, вересень, грудень 2013 року, обігово-сальдові відомості за рахунком 28.1.0.1., листи покупців про підтвердження факту отримання від позивача металопродукції відповідної ваги.

З наданих документів вбачається наступне:

згідно з накладною № 2286 від 09.07.2013 позивач отримав від ТзОВ «Метали і Полімери» прокат тонколист сталь рулон RAL-6005 вагою 3,64 т. та 3,54 т. (загальна вага 7,18 т.) на загальну суму 86 734,40 грн. (з ПДВ), який в подальшому реалізований повністю (тобто загальною вагою 7,18 т.) покупцю - ПП «ІГ Груп» за накладною № 090702 від 09.07.2013 на суму 91 186,00 (з ПДВ);

покупцю - ПП «Дім «ТЕК Сервіс» позивач продав прокат тонколист сталь рулон RAL -6005 вагою 4,16 т. на суму 52 416,00 грн. (з ПДВ) за накладною № 100702 від 10.07.2013, який отриманий від ТзОВ «Метали і Полімери» згідно з накладною № 2213 від 05.07.2013 вагою 4,16 т. на суму 51 584,00 грн. (з ПДВ);

згідно з накладною № 2427 від 17.07.2013 позивач отримав від ТзОВ «Метали і Полімери» прокат тонколист сталь рулон RAL - 8017 мат вагою 3,72 т. та 3,35 т. на загальну суму 81 163,60 грн. (з ПДВ), який в подальшому повністю реалізовано покупцю - ПП «Компанія «Інтертрейд» за накладною № 190704 від 19.07.2013 вагою 3,72 т. на суму 44 268,00 грн. (з ПДВ) та накладною № 240706 від 24.07.2013 вагою 3,35 т. на суму 39 865,00 грн. (з ПДВ);

згідно з накладною № 2429 від 17.07.2013 позивач отримав від ТзОВ «Метали і Полімери» прокат тонколист сталь рулон RAL - 6020 мат вагою 3,62 т. на суму 42 716,00 грн. (з ПДВ), який в подальшому реалізовано покупцю - ФОП ОСОБА_4 за накладною №310704 від 31.07.2013 вагою 3,62 т. Також ФОП ОСОБА_4 за накладною № 310704 від 31.07.2013 продано прокат тонколист сталь рул RAL - 6020 мат вагою 2,62 т., який позивач отримав від ТзОВ «Метали і Полімери» згідно з накладною № 2427 від 17.07.2013 вагою 2,62 т. на суму 30 077,60 грн. (з ПДВ);

згідно з накладною № 2610 від 26.07.2013 позивач отримав від ТзОВ «Метали і Полімери» прокат тонколист сталь рулон RAL - 6020 мат вагою 5,005 т. на суму 57 457,40 грн. (з ПДВ), який в подальшому реалізований покупцю - ПМП «Рост» за накладною №290703 від 29.07.2013 вагою 5,005 т на суму 59 559,50 грн. ( з ПДВ);

покупцю - ТзОВ «Салон «Архітектура.Будівництво.Дизайн.» позивач продав згідно з накладною № 310706 від 31.07.2013 прокат тонколист сталь рулон RAL - 6020 мат вагою 1,765 т. на суму 21003,50 грн. (з ПДВ), який отриманий позивачем від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2171 від 03.07.2013 вагою 1,765 т. на суму 20 827,00 грн.;

згідно з накладною № 290804 від 29.08.2013 позивач продав покупцю ФОП ОСОБА_4 прокат тонколист сталь рулон RAL - 8017 мат вагою 7,955 т. на суму 97051,00 грн., а не прокат тонколист сталь рулон RAL - 6020 мат вагою 3,03 т., як про це зазначено у Акті перевірки;

прокат тонколист сталь рулон RAL - 6020 мат вагою 3,03 т. на суму 37 572,00 грн. (з ПДВ) реалізовано ФОП ОСОБА_4 згідно з накладною № 150801 від 15.08.2013. Вказаний товар позивач отримав від ТзОВ «Метали і Полімери» за накладною № 2542 від 23.07.2013 вагою 3,03 т. на суму 35 754,00 грн. (з ПДВ).

Таким чином, докази, зібрані судом у справі, у своїй сукупності підтверджують, що позивач реалізовував покупцям металопродукцію тієї ваги, яка придбавалась ним у ТзОВ «Метали і Полімери» без жодного дроблення на частини.

Суд не бере до уваги пояснення представників відповідача, що господарські операції з реалізації металопродукції покупцям ідентичної ваги, придбаної металопродукції у ТзОВ «Метали і Полімери», не мають достатньої доказовості фактичного їх здійснення, оскільки за методом ФІФО, який використовується позивачем у бухгалтерському обліку, першими повинні вибувати у продаж ті товари, які надійшли першими, оскільки в Акті перевірки відсутні будь-які посилання на порушення позивачем оцінки вибуття запасів за методом ФІФО. Крім цього, вказані обставини могли слугувати для притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення правил ведення бухгалтерського обліку, а не для висновків про відсутність здійснення господарських операцій.

З огляду на вказане, висновки відповідача про заниження позивачем доходу на суми безоплатно отриманих товарів в розмірі 279 471,00 грн. та завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів у розмірі 223 393,00 грн., та відповідно порушення позивачем пп. 14.1.13 п. 14.1. ст. 14, п. 135.5.4 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, п. 138.4. ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік у розмірі 95 544,00 грн., є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи те, що позивач не допустив порушення норм податкового законодавства, то застосування до нього штрафних санкцій є безпідставним.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення № 00036402 від 20.09.2016, яким позивачу донараховано зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 95 544,00 грн. та відповідно за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 23 886,00 грн. є безпідставним та необґрунтованим, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.09.2016, яким позивачу донараховано податок на додану вартість, суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували висновки Акту, які відображені у п. 3.2.1 «Податкові зобов'язання з податку на додану вартість».

В Акті перевірки відповідач вказує, що перевіркою повноти визначення позивачем податкового зобов'язання з ПДВ за період з 01.07.2013 по 30.06.2016 встановлено заниження ПДВ у розмірі 221 524,00 грн., у тому числі за серпень 2013 року - 73 098,00 грн., вересень 2013 року 61 648,00 грн., грудень 2013 року - 86 778,00 грн.

Зокрема, відповідач вважає, що враховуючи порушення відображені у п. 3.1.1. «Доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування» та у п. 3.1.2 «Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування», позивач завищив витрати за 2013 рік на загальну суму 223 393,00 грн., як витрати без відповідного підтвердження та відповідно, не пов'язані з веденням господарської діяльності при відсутності доходу від реалізації товару, внаслідок чого позивач на порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України занизив податкове зобов'язання за серпень 2013 року на загальну суму 5 797,00 грн.

Враховуючи те, що суд встановив протиправність донарахування позивачу податку на прибуток у сумі 95 544,00 грн. та необґрунтованість висновку відповідача про заниження позивачем доходу на суми, безоплатно отриманих товарів в розмірі 279 471,00 грн., та завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів у розмірі 223 393,00 грн., необґрунтованим також є висновок про заниження податкового зобов'язання з ПДВ за серпень 2013 року на суму 5 797,00 грн.

Крім цього, відповідач в обґрунтування правомірності донарахування позивачу зобов'язань з ПДВ вказує, що перевіркою не підтверджено реальність виконання операцій з реалізації товару по таким контрагентам:

- ПП «Ворк Супорт» внаслідок чого ТзОВ «Інтермет Україна» на порушення вимог п.189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України занизило податкові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 202 973,00 грн., в тому числі за серпень 2013 року - 67301,00 грн., вересень 2013 року - 61 648,00 грн., грудень 2013 року - 74 024,00 грн., та

- ТзОВ «Праймвей Трейдінг» внаслідок чого ТзОВ «Інтермет Україна» на порушення вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України занизило податкові зобов'язання з ПДВ на загальну суму 12 753,98 грн., в тому числі за грудень 2013 року - 12 753,98 грн.

Висновки про нереальність операцій з реалізації позивачем товару контрагентам ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» відповідач обґрунтовує наступним:

відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської економічної діяльності, а саме: відсутність технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів і транспортних засобів, що свідчить про неможливість самостійно здійснювати фінансово-господарську діяльність;

згідно з базою даних ІАС «Єдиний реєстр податкових накладних» не встановлено здійснення ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» реалізації товару, придбаного у ТзОВ «Інтермет Україна»;

єдиними документами, що підтверджують здійснення господарських операцій між ТзОВ «Інтермет Україна» та ПП «Ворк Супорт», ТзОВ «Праймвей Трейдінг» є видаткові накладні на продаж ТМЦ, податкові накладні та товарно-транспортні накладні,

в наданих до перевірки видаткових накладних не розшифровано підписи осіб підприємств-покупців та не зазначено № та дати довіреності на отримання ТМЦ, що не дозволяє ідентифікувати осіб, які причетні до здійснення господарських операцій;

відсутні довіреності на отримання товару представником покупця;

у наданих до перевірки документах неможливо визначити пункт (адресу) розвантаження (приїзд);

у товарно - транспортних накладних на перевезення товару ПП «Ворк Супорт» зазначено марку автомобіля перевізника, який за технічними характеристиками немає можливості транспортувати таку групу товару.

З приводу таких висновків суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 189.1. ст. 189 Податкового кодексу України (в редакції чинній у 2013 році), у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 вказаного Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається, виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п.198.5. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній у 2013 році) платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 вказаного Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 вказаного Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 вказаного Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 вказаного Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов'язання відповідно до вказаного пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

З метою застосування вказаного пункту податкові зобов'язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з реалізації товару (металопродукції) контрагенту - ПП «Ворк Супорт» позивач надав суду договір поставки №130802 від 13.08.2013 з додатком, накладні № 160805 від 16.08.2013, № 300807 від 30.08.2013, № 030904 від 03.09.2013, № 240907 від 24.09.2013, № 101203 від 10.12.2013, №111201 від 11.12.2013, товарно-транспортні накладні від 16.08.2013, від 30.08.2013, від 03.09.2013, від 24.09.2013, від 10.12.2013, від 11.12.2013, податкові накладні №33 від 16.08.2013, № 50 від 30.08.2013, № 7 від 03.09.2013, № 47 від 24.09.2013, № 7 від 10.12.2013, № 9 від 11.12.2013, банківські виписки від 16.08.2013, 30.08.2013, від 03.09.2013, від 05.09.2013, від 24.09.2013, від 18.10.2013, від 10.12.2013, від 11.12.2013, від 12.12.2013, від 19.03.2014.

Надані документи підтверджують, що позивач реалізував ПП «Ворк Супорт» металопродукцію на загальну суму 1 241 693,10 грн. (в т.ч. ПДВ 206 948,86 грн.). Вартість поставлено товару оплачена ПП «Ворк Супорт» повністю у безготівковій формі.

Видаткові та товарно-транспортні накладні від імені ПП «Ворк Супорт» підписані безпосередньо директором підприємства ОСОБА_5.

Відповідно до додатку № 1 до договору поставки № 130802 від 13.08.2013, укладеного між ТзОВ «Інтермет Україна» та ПП «Ворк Супорт», сторони домовились, що матеріально-відповідальною особою покупця (тобто ПП «Ворк Супорт»), яка має право на отримання цінностей за договором, є директор ОСОБА_5, а продавець (тобто ТзОВ «Інтермет Україна») відпускає цінності без довіреності при умові, що матеріально-відповідальна особа покупця завіряє свій підпис на відпускному документів печаткою поданого зразка. Одночасно у вказаному додатку містяться зразки печатки підприємства - покупця та зразок підпису директора - ОСОБА_5

Суд зазначає, що така умова договору узгоджується з п. 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом міністерства фінансів України № 99від 16.05.1996 (в редакції чинній на момент здійснення операцій), яким передбачено, що при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватись без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи, підписи директора ПП «Ворк Супорт» ОСОБА_5 на всіх накладних скріплені печаткою підприємства згідно із зразком, наведеного у додатку № 1 до договору поставки № 130802 від 13.08.2013, що пояснює відсутність у накладних номера та дати довіреності на отримання покупцем ТМЦ та самих довіреностей.

Доставка товару від ТзОВ «Інтермет Україна» здійснювалась на адресу ПП «Ворк Супорт» ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПП «Ворк Супорт» автомобілем КАМАЗ 5410, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними.

В Акті перевірки відсутні посилання на конкретні докази, які б підтверджували неможливість автомобіля марки КАМАЗ 5410 за технічними характеристиками перевозити товар вагою, вказаною у супровідних документах.

Проте, представниками сторін долучено до матеріалів справи відомості про технічні характеристики автомобіля КАМАЗ 5410, отримані через мережу Інтернет, з яких вбачається, що вантажопідйомність автомобіля такої марки складає від 14 до 20 тонн.

Крім цього, у видаткових та товарно-транспортних накладних щодо ПП «Ворк Супорт» вказано, що пункт розвантаження товару: м. Львів, вул. Пасічна, 93.

Товар від імені ТзОВ «Інтермет Україна» за накладними № 160805 від 16.08.2013, №300807 від 30.08.2013, № 030904 від 03.09.2013, № 240907 від 24.09.2013 видавав завідувач складу ОСОБА_7, повноваження якого підтверджується наявними в матеріалах справи наказом № 0009 від 01.08.2012 про прийняття на роботу та посадовою інструкцією завідувача складу, а товар по накладних № 101203 від 10.12.2013 та № 111201 від 11.12.2013 видавав директор підприємства ОСОБА_8

Суми ПДВ за вказаними операціями позивач задекларував та включив до складу податкових зобов'язань з ПДВ у відповідних періодах, зокрема, у серпні 2013 року - 68492,67 грн., у вересні 2013 року - 62958,38 грн., грудні 2013 року - 75497,81 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи податковими деклараціями з ПДВ та додатками № 5 до них за періоди серпень, вересень, грудень 2013 року.

Реалізований ПП «Ворк Супорт» товар позивача придбавав у ТзОВ «Метали і Полімери» та ТзОВ «Хомстіл Груп», що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 2427 від 17.07.2013, № 2522 від 22.07.2013, № 2542 від 23.07.2013, № 2543 від 23.07.2013, № 2662 від 29.07.2013, № 2826 від 06.08.2013, № 2994 від 14.08.2013, № 3155 від 21.08.2013, № 081004 від 08.10.2013, № 4367 від 28.10.2013, № 4488 від 04.11.2013, № 4737 від 15.11.2013.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з реалізації товару (металопродукції) контрагенту - ТзОВ «Праймвей Трейдінг» Позивач надав суду договір поставки № 161201 від 16.12.2013 з додатком, накладну № 241202 від 24.12.2013, товарно - транспортну накладну від 24.12.2013, подорожній лист вантажного автомобіля № 01/24-12 від 24.12.2013, податкові накладні № 17 від 16.12.2013 та № 35 від 24.12.2013, банківські виписки від 16.12.2013 та 24.12.2013, 02.04.2014.

Надані документи підтверджують, що позивач реалізував ТзОВ «Праймвей Трейдінг» металопродукцію на загальну суму 79 335,76 грн. (в т.ч. ПДВ 13 222,63 грн.). Вартість поставленого товару оплачена ТзОВ «Праймвей Трейдінг» повністю у безготівковій формі.

Видаткова та товарно-транспортна накладна на реалізацію товару ТзОВ «Праймвей Трейдінг» підписана від імені покупця - директором товариства ОСОБА_9.

Відповідно до додатку № 1 до договору поставки № 161201 від 16.12.2013, укладеного між ТзОВ «Інтермет Україна» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг», сторони домовились, що матеріально-відповідальною особою покупця (тобто ТзОВ «Праймвей Трейдінг»), яка має право на отримання цінностей за договором, є директор ОСОБА_9, а продавець (тобто ТОВ «Інтермет Україна») відпускає цінності без довіреності при умові, що матеріально-відповідальна особа покупця завіряє свій підпис на відпускному документів печаткою поданого зразка. Одночасно таким додатком подано зразки печатки підприємства - покупця та зразок підпису директора - ОСОБА_9

Суд зазначає, що така умова договору узгоджується з п. 13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом міністерства фінансів України № 99від 16.05.1996 (в редакції чинній на момент здійснення операцій), яким передбачено, що при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватись без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи, підпис директора ТзОВ «Праймвей Трейдінг» ОСОБА_9 на накладній скріплений печаткою підприємства згідно з зразком, наведеного у додатку № 1 до договору поставки № 161201 від 16.12.2013, що пояснює відсутність у накладній № та дати довіреності на отримання покупцем ТМЦ та самих довіреностей.

Доставка товару від ТзОВ «Інтермет Україна» здійснювалась на адресу ТзОВ «Праймвей Трейдінг» позивачем самостійно автомобілем НОМЕР_2 та причепом ВС 5475 ХТ, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортною накладною та подорожнім листом автомобіля.

З видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, подорожнього листа вантажного автомобіля вбачається, що пункт розвантаження товару: м. Львів, вул. Пасічна, 93.

Товар від імені ТзОВ «Інтермет Україна» видавав завідувач складу ОСОБА_10, повноваження якого підтверджується наявними в матеріалах справи наказом № 0020 від 17.12.2013 про прийняття на роботу та посадовою інструкцією завідувача складу.

Суму ПДВ по вказаній операції з ТзОВ «Праймвей Трейдінг» у розмірі 13 222,63 грн. позивач задекларував та включив до складу податкових зобов'язань з ПДВ у грудні 2013 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи податковою декларацією з ПДВ та додатком № 5 до неї за грудень 2013 року.

Реалізований ТзОВ «Праймвей Трейдінг» товар позивач придбавав у ТзОВ «Метали і Полімери», що підтверджується видатковими накладними № 4367 від 28.10.2013 та № 4835 від 20.11.2013.

Надані позивачем первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій з ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, оскільки містять всі обов'язкові реквізити, повністю ідентифікують операції та відображають їх економічний зміст, а також ідентифікують осіб, які відповідальні за здійснення операцій. Тобто, не мають дефекту форми, підписані уповноваженими особами, їх підписи скріплені печатками, в установленому законом порядку недійсними не визнані.

Під час проведення перевірки та на час розгляду справи відповідач не довів, а суд не встановив, що цивільна правоздатність та дієздатність Позивача та його контрагентів - ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» на час здійснення господарських операцій була обмежена рішенням суду, чи Позивач або його контрагенти не були зареєстровані у встановленому чинним законодавством порядку платниками ПДВ. Також Відповідач не надав суду судових рішень про визнання недійсними установчих документів позивача та його контрагентів на час проведення операцій, чи будь-якого іншого рішення суду або іншого органу, до компетенції якого віднесено встановлення таких фактів.

Також відповідач не надав суду доказів на підтвердження наявності умислу у позивача на проведення операцій з контрагентами ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» без наміру створити наслідки, які передбачені укладеними договорами поставки.

З аналізу наданих позивачем документів вбачається, що продаж позивачем товару контрагентам ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Прамвей Трейдінг» відбувався за ціною вищою за ціну придбання, що, у свою чергу, свідчить проте, що такі операції спрямовані на отримання прибутку.

Крім цього, позивач долучив до матеріалів справи копію податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік, з якої вбачається, що господарська діяльність останнього протягом 2013 року була прибутковою.

Таким чином, зібрані судом докази, у своїй сукупності підтверджують фактичний рух товару (металопродукції) від позивача до ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг», зв'язок такого товару з господарською діяльністю Позивача, а відтак і реальність таких операцій.

Разом з цим, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження дійсної відсутності у ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» на час проведення операцій з позивачем необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності.

З огляду на викладене, висновки відповідача щодо не підтвердження реальності проведення господарських операцій позивача з ПП «Ворк Супорт» та ТзОВ «Праймвей Трейдінг» суперечать зібраним доказам та відповідно під час розгляду справи не підтвердились.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про неправомірність донарахування позивачу зобов'язань з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 221 524,00 грн. та відповідно за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 55 381,00 грн.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення № від 20.09.2016, є безпідставним та необґрунтованим, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 5 945 грн.03 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області № 00036402 та № від 20.09.2016.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермет Україна» () судовий збір у сумі 5 945 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн.03 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 03 січня 2017 року.

Суддя А.Г. Гулик