Справа № 376/2177/16-а
Суддя: Ярошенко С. М.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2177/16-а
Провадження № 2-а/376/69/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Ярошенко С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни,

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що має статус інваліда війни ІІ групи, згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.05.2005 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, а саме: згідно ст.13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У ст.7 Закону України №928 -VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» зазначено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень.

Водночас, 24.05.2016 року УСЗН Сквирської РДА Київської області здійснило позивачу виплату допомоги на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 2600 грн. Тобто у розмірі меншому, ніж гарантовано законом.

З урахуванням наведеного, просить визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік протиправною, зобов'язати УСЗН Сквирської РДА здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.7 Закону України №928 -VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, розглянувши подані 02.12.2016 року відповідачем заперечення проти позову, відповідно до ст. 183-2 КАС України прийнято рішення про розгляд справи в порядку скороченого провадження.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус інваліда війни ІІ групи, згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.05.2005 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, а саме: згідно ст.13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У ст.7 Закону України №928 -VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» зазначено, що у 2016 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень.

Згідно листа УСЗН Сквирської РДА від 16.11.2016 року №3204, виписки банку по картковому рахунку від 10.11.2016 року, відповідач 24.05.2016 року виплатив позивачу разову грошовому допомогу до 5 травня у розмірі 2600,00 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідач у своєму запереченні посилається на статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, згідно якої щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Проте таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього рішення.

Редакція ст. 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, на час виникнення спірних відносин була чинною, іншими законодавчими актами, в тому числі Законом України №928 -VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік", не призупинялась і зміни до неї не вносились.

Водночас Кабінет Міністрів України у постанові від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установив, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни ІІ групи здійснюється у розмірі 2600 грн.

Отже, на час виплати ОСОБА_1 у травні 2016 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги інвалідам війни у 2016 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141, а Закон України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу.

Виходячи з викладеного, при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ст.13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а посилання представника відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 є таким, що звужує обсяг передбачених законом та гарантованих Конституцією України прав позивача.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин дії відповідача щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік не в повному розмірі, встановленому статтею 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік слід визнати протиправними, та з урахуванням положень п.2 ч.2 ст.162 КАС України зобов'язати відповідача відновити порушене право позивача на належний розмір разової грошової допомоги.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік протиправною та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.7 Закону України №928 -VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки згідно п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача, як інваліда війни ІІ групи, звільнено від сплати судового збору, він фактично не поніс цих судових витрат, спір вирішено на його користь, то судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України №928 -VІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік", керуючись ст. 6, 8, 9,11,17,70,88,94,99,158-163,167,183-2,185,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до статті 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік протиправною.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 13 Закону України №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.7 Закону України №928 -VІІІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя С.М.Ярошенко