Справа № 326/1277/16-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/1277/16-ар.
Провадження № 2-а/326/5/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2017 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді Чапланової О.М.

при секретарі Кузякіній К.М.

За участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача Горової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до УПФУ в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії. Просив суд визнати дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугою років за відсутністю законних підстав протиправними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі здійснити перерахунок його пенсії за вислугою років в органах прокуратури відповідно правил, передбачених ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції, що була чинною на час призначення пенсії (Закон від 12.07.2001 року №2663-Ш), та на підставі довідок прокуратури Запорізької області про підвищення заробітної плати з 14.06.2012 року та з 01.12.2015 року і провести виплату різниці в пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з часу отримання заяви. Стягнути з відповідача на його користь судовий збір (а.с.2-5).

16.11.2016 року, на зміну позовних вимог, ОСОБА_2 надав до суду позов до УПФУ в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугою років незаконними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі здійснити перерахунок його пенсії за вислугою років в органах прокуратури відповідно правил, передбачених ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції, що була чинною на час призначення пенсії (Закон від 12.07.2001 року №2663-Ш), та на підставі довідок прокуратури Запорізької області про розмір чинної заробітної плати за відповідною посадою з 14.06.2012 року та з 01.12.2015 року і провести виплату різниці в пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з часу отримання заяви. Стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 551,20 грн. (а.с.51-54).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі розглянуло його заяву від 20.09.2016 року про перерахунок пенсії за вислугою років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури з 14.06.2012 року та з 01.12.2015 року на підставі наданих довідок про чинну нині заробітну плату і повністю відмовило у задоволенні заяви. Відмова мотивована тим, що п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми стосовно пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». З прийнятим рішенням УПФУ в Приморському районі він не згодний, оскільки у заяві не ставилося питання про призначення спеціальної пенсії. Пенсія за вислугу років в органах прокуратури йому вже призначена з 28.08.2001 року на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції від 12.07.2001 року. Частиною 1 ст. 50-1 цього Закону було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсії призначаються в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Пенсія за вислугу років в органах прокуратури йому була призначена з 28.08.2001 року в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, з урахуванням стажу роботи в органах прокуратури Запорізької області 23 роки. У заяві від 20.09.2016 року ставилося питання про її черговий перерахунок у зв'язку зі змінами в оплаті праці працівників прокуратури.

Згідно з ч. 13 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 указаного Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У зв'язку з прийняттям нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року підстави перерахунку пенсії прокурорам не зазнали змін.

«Прикінцеві положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, на якій посилається відповідач, законодавчо закріпили умову, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми стосовно пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Тобто, дія цього Закону направлена на майбутнє стосовно призначення пенсій всім особам на загальних підставах.

Призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення пенсії. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України, які виносились до прийняття Закону України від 02.03.2015 року так і після того, як цей Закон набрав чинності.

Вважає відмову УПФУ в Приморському районі в перерахунку його пенсії за вислугу років незаконною.

Просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугою років незаконними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі здійснити перерахунок його пенсії за вислугою років в органах прокуратури відповідно правил, передбачених ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції, що була чинною на час призначення пенсії (Закон від 12.07.2001 року №2663-Ш), та на підставі довідок прокуратури Запорізької області про розмір чинної заробітної плати за відповідною посадою з 14.06.2012 року та з 01.12.2015 року і провести виплату різниці в пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з часу отримання заяви. Стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 551,20 грн.

В судовому засіданні 06.01.2017 року позивач уточнив позовні вимоги, надавши заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови йому в перерахунку пенсії за вислугу років. Зобов`язати УПФУ в Приморському районі Запорізької області здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до ПКМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Запорізької області про заробітну плату від 15.09.2016 року №18-733 вих.16, починаючи з 22 березня 2016 року, та виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок нездійснення вказаного перерахунку пенсії з 22 березня 2016 року, з врахуванням виплачених сум пенсії (а.с.98).

Позивач в судовому засіданні змінені та уточнені позовні вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються, підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у правоохоронних органах держави, зокрема, в органах прокуратури (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

У постановах Верховного суду України за позовами до управлінь Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відокремлюються поняття призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку, як різні форми реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення. Як зазначається в постановах Верховного Суду України, при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення пенсії. Зокрема, така позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 р. у справах №21-348а13, №21-420а13, від 17 грудня 2013 р. у справі №21-445а13, від 06 жовтня 2015 р. у справі №2432а15.

Вважає, що відповідач у процесі розгляду і вирішення його заяви повинен був застосувати ст. 50-1 Закону 1789-ХП в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, відповідно до положень ст.ст.17,19,21,22, 58 Конституції України, правової позиції Конституційного Суду України, постанов Верховного суду України з питань застосування одних і тих норм матеріального права судами касаційної інстанції та практики розгляду таких справ Вищим адміністративним судом України. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Отже, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, який набув чинності з 01.01.2015 року, до частини 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни.

До внесення відповідних змін в ч. 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» було зазначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Після внесення змін, ч. 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» викладена в наступній редакції, яка діє з 01.01.2015 року,: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Аналогічних змін зазнала і частина 20 статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності з 15.07.2015 року, де визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Натомість, Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не приймався.

З огляду на те, що позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії у вересні цього року, а редакція Закону України «Про прокуратуру» на цей час не містила норми, яка б передбачала такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, то відповідно позовні вимоги не ґрунтуються на законі.

З огляду на зазначене та з урахуванням того, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій не визначено Кабінетом Міністрів України, відповідно відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру». Отже, сама по собі зміна оплати праці прокурорсько-слідчих працівників не є підставою для перерахунку пенсії.

Зміни, що внесені до ч. 18 ст. 50-1 та до ч 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Оскільки Пенсійний фонд України є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, то він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність,

Крім того, право на пенсію позивач реалізував у 2001 році та нарахування його пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення, що не є спірним. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

На теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому управління ПФУ в Приморському районі Запорізької області, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу у зв'язку із зміною місячного заробітку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_2 працював в органах прокуратури. Наказом прокурора Запорізької області від 20.08.2001 року за № 124-1 звільнено радника юстиції Сірощтана Михайла Андрійовичва з 27 серпня цього року з посади заступника прокурора Пологівського району та з органів прокуратури Запорізької області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст. 38 КЗпП України) (а.с.23, 99-107).

28.08.2001 року ОСОБА_2 звернувся до управління соціального захисту населення Пологівської райдержадміністрації Запорізької області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, вказав місце своєї роботи - прокуратура Запорізької області (а.с.108). Згідно з протоколом Пологівського РУСЗН 127481 від 08.10.2001 року ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років як прокурору з 28.08.2001, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 90%, прокурорський стаж - 21 рік 5 місяців 14 днів, військова служба - 2 роки 13 днів, загальний стаж - 33 роки 6 місяці 21 день, розмір пенсії - 748,22 грн. (а.с.109).

Згідно із розпорядженням УПФУ в Приморському районі Запорізької області від 06.01.2017 року (а.с.110) ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії за вислугу років. Дата перерахунку - 01.05.2016 року, попереднього 01.03.2008 року. Вид перерахунку - масовий перерахунок. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 90%. Основний розмір пенсії від середнього заробітку 4572.04500 грн., розмір пенсії з обмеженням - 4572.04500 грн.

Згідно з довідкою Прокуратури Запорізької області № 18-732 вих.16 від 15.09.2016 року заробітна плата на посаді прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури станом на 01.12.2015 року (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013) складає 11 382 грн. 76 коп., в тому числі: оклад 2424 грн.; доплата за класний чин 130 грн.; доплата за вислугу років (30%) 766,20 грн.; надбавка за високі досягнення в праці (70%) 2324,14 грн.; щомісячна премія 4 797,70 грн.; матеріальна допомога на СПП (1/12) 470,36 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 470,36 грн. (а.с.11).

Згідно з довідкою Прокуратури Запорізької області № 18-733 вх.16 від 15.09.2016 року ОСОБА_2 працював на посаді заступника прокурора Пологівського району прокуратури Запорізької області. Заробітна плата на 01.12.2015 року складається (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013): основний оклад - 2424 грн., кл. чин 130 грн., вислуга років 30% - 766,20 грн. Інші виплати, які передбачені чинним законодавством,: 1. 2488,55*1,23 = 3060,92 грн.; 2. 2424+130+766,20+3060,92 = 6381,12 грн. Всього: Шість тисяч триста вісімдесят одна грн.. 12 коп. Посадовий оклад та надбавка за класний чин: на 01.12.2015 року - 2424+130 = 2554; на 30.11.2015 року - 1939+130=2069 =1,23 - коеф. (а.с.12).

20.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Приморському районі Запорізької області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури (а.с.6-8). У листі УПФУ в Приморському районі Запорізької області від 21.09.2016 року ОСОБА_2 роз`яснено, що підстави для перерахунку пенсії відсутні. Пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 визначено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах вказаного Закону, не призначаються, раніш призначені пенсії не перераховуються (а.с. 9).

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької область є юридичною особою, про що зазначено в Положенні про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.33-36, 45-46).

Дані встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є правомірність дій відповідача щодо відмови у проведені позивачу перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Відповідно до ст.22 «Загальної Декларації прав людини», кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки її гідності, вільного розвитку її особистості, прав в економічній, соціальній и культурній сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст.3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч.1 ст.9 Конституції України).

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 41 Конституції України визначено, що власність громадян є непорушною. Примусове вилучення власності може бути застосоване виключно за рішенням суду у випадках, обсягах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі втрати працездатності, годувальника та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 року у справі №21-445а13, від 06.10.2015 року у справі №21-2432а15.

Також, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя» передбачено, що конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими, вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст, спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя (п.1). Судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини (п.5).

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а іі норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Судом встановлено, що з 28.08.2001 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від заробітку. У зв'язку з підвищенням працівникам органів прокуратури заробітної плати позивач 20.09.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданих прокуратурою Запорізької області довідок.

Пенсійне забезпечення (умови та порядок пенсійного забезпечення) прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, при його виході на пенсію визначалося приписами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону №1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням цієї норми позивачу ОСОБА_2 з 28.08.2001 була призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90 % середньомісячного заробітку.

У подальшому редакція зазначеної статті змінювалась.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2015 року №1697-VII.

Відповідно до ч.13 ст.86 Закону №1697-VII, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2013 року у справі № К/800/12309/13.

Судом встановлено, що з моменту підвищення розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, і по теперішній час фактична виплата пенсії за вислугу років позивачу здійснена без врахування підвищення заробітної плати, зазначеного в довідці прокуратури.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, подані позивачем щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії, враховуючи уточнені позовні вимоги, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу має бути відповідачем здійснений з 22 березня 2016 року у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на день призначення позивачу пенсії, тобто на 28 серпня 2001 року) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Запорізької області № 18-733 вих.16 від 15.09.2016 року.

З урахуванням наведеного, дії УПФУ в Приморському районі щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років є протиправними.

Тому позовні вимоги позивача про зобов`язання УПФУ в Приморському районі здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до ПКМУ від 09.12.2015 року №1013, виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Запорізької області про заробітну плату від 15.09.2016 року №18-733 вих.16, починаючи з 22.03.2016 року, та виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок нездійснення такого перерахунку з 22.03.2016 з врахуванням виплачених сум пенсії - підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування).

Тому з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у сумі 551,20 грн. (а.с. 1).

Керуючись: ст.ст.2,8,9,10,69-71,79,86,87,94,98,99,100,102,104,105,158-163,185,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з 90% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Запорізької області про заробітну плату від 15.09.2016 року №18-733 вих.16, починаючи з 22 березня 2016 року, та виплатити заборгованість, що утворилася внаслідок нездійснення вказаного перерахунку пенсії з 22 березня 2016 року, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 06 січня 2017 року.

Постанова виготовлена в повному обсязі 10 січня 2017 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Приморський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її надає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

06.01.2017