Справа № 820/5506/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

16 грудня 2016 р. №820/5506/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче обєднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче обєднання "Ю Бі Сі - ПРОМО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення № від 25.05.2016 та № НОМЕР_1 від 25.05.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" виходить виключно з мотивів наявності у відношенні контрагента ТОВ "Агроінвест" та його субпідрядників певних висновків, викладених у актах перевірки інших податкових інспекцій. Позиція відповідача спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_3 до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час перевірки ДСД від 10.12.2012 - уповноважена особа ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" встановлено відсутність факту реального здійснення господарських відносин з ТОВ "Агроінвест" в частині придбання підрядних робіт, оскільки виконавцем робіт на об'єкті "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання" був не ТОВ "Агроінвест", а ТОВ "Експрес Дрім", ТОВ "Спецбілд", ТОВ Будресурс - К", ТОВ "Вермікуліт Трейд". Також представник відповідача зазначила, що відносно вказаних підприємств мається акти та відповідна податкова інформація про відсутність факту реальності здійснення господарських операцій, не подання податкової звітності, про формування штучного формування податкового кредиту третім особам та сприяння в отриманні податкової винагороди тощо.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче обєднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (далі ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО") зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Харківської міської ради 12.08.2004 (т.1 а.с.89), перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків (т.1 а.с.145), є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.146).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.06.2016, видами діяльності ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" є виробництво електричного освітлювального устаткування; виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у.; виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.; виробництво тари з пластмас; виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; ремонт і технічне обслуговування машині устаткування промислового призначення (т.1 а.с.90-98).

Судом встановлено, що Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка договору про спільну діяльність від 10.12.2012 - уповноваженої особи ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 20.04.2016.

За результатами позапланової виїзної документальної перевірки складений акт від 11.05.2016 №1489/20-30-14-02-10/478030125 (т.1 а.с.18-51), у висновках якого встановлено порушення вимог ст. 1, п. 2 ст. 3, п. 1,п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; пп.1.1, пп.1.2 п.1, п.2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88; пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 201.10 ст. 201, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення з ПДВ на загальну суму 2010332 грн., у серпні 2013 року на суму 161817 грн., у вересні 2013 року у сумі 523748 грн., у жовтні 2013 року у сумі 743619 грн.. у листопаді 2013 року у сумі 984508 грн., у грудні 2013 року у сумі 1227873 грн., у січні - червень 2014 року у сумі 1227873 грн., у липні 2014 року у сумі 1248016 грн., у серпні 2014 року у сумі 1374075 грн., у вересні 2014 року на суму 2010332 грн., що у свою чергу, призвело до заниження ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет у розмірі 2010332 грн., а саме у вересні 2014 року у розмірі 2010332 грн.; ст. 1, п. 2 ст. 3, п. 1,п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; пп.1.1, пп.1.2 п.1, п.2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88; п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, пп.138.8.1 п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 2674314 грн., у т.ч. у 2014 році у сумі 2674314 грн.

Зазначений акт оскаржено позивачем в адміністративному порядку до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (т.1 а.с.58-64).

Рішенням Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 23.05.2016 №6197/10/20-30-14-02-20 висновки акту перевірки залишено без змін (т.1 а.с.65-67).

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 25.05.2016 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 2512915 грн., в т.ч. за основним платежем 2010332 грн. та штрафними санкціями - 502583 грн. (т.1 а. с.15);

- від 25.05.2016 №, яким збільшено суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 3342892,50 грн., в т.ч. за основним платежем 2674314 грн. та штрафними санкціями 668578,50 грн. (т.1 а. с.14).

Зазначені податкові повідомлення - рішення оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Харківській області (т.1 а.с.68-75).

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 13.07.2016 №3992/10/20-40-10-01-14 скарга голови ліквідаційної комісії ДСД від 10.12.2012 - уповноваженої особи ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" та лист платника податків від 03.06.2016 залишено без задоволення, податкові повідомлення - рішення - без змін (т.1 а.с.76-83).

Рішення Головного управління ДФС у Харківській області, оскаржувалось ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" до ДФС України, проте залишено без змін податкові повідомлення - рішення та рішення ГУ ДФС у Харківській області, а скаргу - без задоволення, рішенням ДФС України від 26.09.2016 №20834/6/99-99-11-01-02-25 (т.1 а.с.84-88).

Перевіряючи обґрунтованість висновків Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 11.05.2016 №1489/20-30-14-02-10/478030125, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" (учасник - 1) та ТОВ "УКпостач" (учасник - 2), укладено договір про спільну діяльність по будівництву Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання" від 10.12.2012, разом з додатками (т.1 а.с.136-144). Відповідно до умов вказаного договору, оператором за даним договором є учасник - 1, який згідно законодавства відкриває рахунки, веде баланс спільної діяльності і організовує ведення справ спільної діяльності. Також гідно п.п. 1.1 вказаного договору - учасники цього договору зобов'язуються спільно діяти без утворення юридичної особи, шляхом об'єднання свого майна, грошових коштів та інших матеріальних ресурсів, свого професійного досвіду, а також ділової репутації та ділових зв'язків, для досягнення спільної мети, а саме: будівництва Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання", в м. Красноперекопськ, орієнтовною площею 15532 кв.м., іменованої надалі "об'єкт", введення її в експлуатацію і розподіл часток у праві власності згідно розмірам своїх вкладів і фактичних витрат.

На підтвердження виконання своїх зобов'язань за вказаним договором про спільну діяльність по будівництву Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання" оператора по вказаному договору (уповноваженої особи) позивачем до матеріалів справи надано: кредитну угоду, укладену між позивачем та Європейським банком реконструкції та розвитку, докази щодо її реєстрації, декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Сєвєрная, 1а.

Судом встановлено, що для виконання будівельних робіт за договором про спільну діяльність по будівництву Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання", між ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО", як оператора за вказаним договором (замовник) та ТОВ "Агроінвест" (підрядник), укладено договір генпідряду від 01.03.2013 №3, разом з додатками (т.1 а.с. 186-200). Згідно пп. 1.1 вказаного договору генпідряду - підрядник зобовязується на свій ризик за рахунок замовника поетапно виконати роботи на об'єкті "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання", відповідно до проектно - кошторисній документації, що відповідає вимогам СНіП, ДБН,ТУ на об'єкті розташованому за адресою: АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Сєвєрная, 1а, здати результати робіт в експлуатацію в строк, передбачений даним договором, а замовник зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи.

Також судом встановлено, що ТОВ "Агроінвест" має відповідну ліцензію від 31.08.2010 серії АВ №555215, яка видана Державною архітектурно - будівельною інспекцією, термін дії якої з 26.08.2010 по 26.08.2015 (т.1 а. с. 201-203), а також дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки тощо (т.1 а.с.204-206).

Факт реальності виконання генпідрядних робіт, сплата за них, отримання, підтверджується наданими первинними документами, а саме: довідками про вартість виконаних будівельних робіт, актами про приймання виконаних будівельних робіт, підсумковими відомостями ресурсів, податковими накладними, виписками по рахунку, загальним журналом робіт, відомостями по виконаним роботам, журналом занурення паль тощо (т.1 а. с.207-249, т.2 -т. 3, т.4 а.с. 1-40).

Суд зазначає, що акти приймання виконаних будівельних робіт складалися по закінченню виконання окремих етапів робіт.

Як вбачається з вказаних актів виконаних будівельних робіт, вони підписані відповідними уповноваженими особами з визначенням їхніх посад та прізвищ та закріплені печатками, що відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пп.1.1, пп.1.2 п.1, п.2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88.

Також позивачем до матеріалів справи надано висновок Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4 про експертний економічний дослідження від 03.11.2016 №10287 (т.4 а.с.49-66)., в якому зазначено, що у обсязі наданих на дослідження документів, висновки акту перевірки Центральної ОДПІ м. Харкова від 11.05.2016 №1489/20-30-14-02-10/478030125 в частині недотримання ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" ст. 1, п. 2 ст. 3, п. 1,п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; пп.1.1, пп.1.2 п.1, п.2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88; пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 201.10 ст. 201, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення з ПДВ на загальну суму 2010332 грн., що у свою чергу, призвело до заниження ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет у розмірі 2010332 грн., а саме у вересні 2014 року у розмірі 2010332 грн. та не дотримання п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, пп.138.8.1 п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 2674314 грн., у т.ч. у 2014 році у сумі 2674314 грн., а саме на зазначених у ньому підставах - документально не підтверджено.

Суд зазначає, що договір підряду був укладений з ТОВ "Агроінвест" для здійснення господарської діяльності ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" , як оператора за договором про спільну діяльність по будівництву Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання" шляхом створення відповідного об'єкту нерухомості для отримання в майбутньому прибутку, що підтверджується наданими первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Агроінвест", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Позивач сплатив відповідні витрати та суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Агроінвест" були включені до відємного значення з ПДВ та відображені в податкових деклараціях з ПДВ у перевіряємий період , поданих до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "Агроінвест" - виконав свої зобов'язання за вказаним договорам, а ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" , як оператор за договором про спільну діяльність по будівництву Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання", прийняло будівельні роботи за договором генпідряду, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем, як оператором за договором ДСД від 10.12.2012, витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного виконаних будівельних робіт) свідчать про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентом позивача - ТОВ "Агроінвест", взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.4 ст. 198 ПК України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 200 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Склад валових витрат та порядок їх визначення ст.ст.138, 139 ПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.138.1 ст. 138 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ст. 138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.8 ст. 138 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загально - виробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що угода, укладена між позивачем та його контрагентом ТОВ "Агроінвест" є чинною та не визнана в установленому порядку недійсною.

Суд, аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів, приходить до висновку, що необхідною умовою для включення понесених витрат на придбання будівельних робіт до складу валових витрат є наявність звязку будівельних робіт з господарською діяльністю підприємства. Придбання таких будівельних робіт повинно бути складовою частиною діяльності особи, що направлена на отримання доходу.

Суд зазначає, що ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО", як оператор за договором про спільну діяльність по будівництву Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання" здійснює господарську діяльність шляхом будівництва Першої черги будівництва об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання" розташованого за адресою АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Сєвєрная, 1а.

Таким чином, придбання позивачем будівельних робіт у контрагента ТОВ "Агроінвест" було необхідно для здійснення господарської діяльності, як оператора за договором про спільну діяльність від 10.12.2012, а саме: будівництво об'єкту "Блок цехів №2 з виробництва холодильного обладнання", що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних будівельних робіт, податковими накладними, виписками з банку тощо.

Придбання будівельних робіт у контрагента безпосередньо повязано з господарською діяльністю підприємства, оскільки виконані будівельні роботи за договором генпідряду забезпечують умови виконання укладеного ДСД від 10.12.2012, між ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" та ТОВ "УКпостач", який направлений на отримання доходу.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання будівельних робіт, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО", як оператора за договором спільної діяльності від 10.12.2012.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ "Агроінвест". Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

При цьому, суд зазначає, що твердження контролюючого органу про відсутність реального надання будівельних послуг ТОВ "Агроінвест" за договором генпідряду, у зв'язку з тим, що дане підприємство не є безпосереднім виконавцем наданих послуг, суд не бере до уваги, оскільки враховуючи положення ч. 1 ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача на акт ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 19.12.2014 №9765/04-63-22-03/23069709 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агроінвест" з питань дотримання податкового законодавства України з ПДВ при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Вермікуліт Трейд" за вересень 2014 року та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення в обліку", акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 25.06.2014 №1503/26-59-22-05 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БУДРЕСУРС - К" з питань підтвердження відомостей по взаємовідносинам з контрагентами, якими сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит за період 01.05.2013 - 31.12.2013", акт ДПІ у Примоському районі м. Одеси від 01.04.2014 №1818/15-53-22-3/38945620 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Спецбілд" щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період січень 2014 року - лютий 2014 року" - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Агроінвест" та правомірність віднесення позивачем до сум від'ємного значення з податку на додану вартість суми витрат та сум податку на прибуток, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25.05.2016 №, № НОМЕР_1 є необґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 87837,10 грн., що підтверджується квитанцією від 10.10.2016 №72 (т.1 а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче обєднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 25.05.2016 №, № НОМЕР_1.

Стягнути з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче обєднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (, поштовий індекс 61157, м. Харків, вул. Селянська, буд. 110) у розмірі 87837,10 грн. (вісімдесят сім тисяч вісімсот тридцять сім гривень 10 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 23 грудня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.