Справа № 2-а-8421/10
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8421
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„31 грудня 2010 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області № 104 від 24.11.2010 року, підписану заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 165-2 КУпАП, зазначивши, що вказаною постановою на нього, як на директора ТОВ «Мелітопольміськпаливо», накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 165-2 КУпАП. Однак вказана постанова винесена з порушенням вимог ст. ст. 245-247, 251, 254, 256, 268, 280 КУпАП, оскільки при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за який законом установлено адміністративну відповідальність, тому винесена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення судової повістки, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Відповідач - заступник начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в повідомленні про вручення судової повістки, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, з урахування заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ураховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень управлінської функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 № 104 від 24.11.2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за те, що він, працюючи на посаді директора ТОВ «Мелітопольміськпаливо», допустив застосування цін (тарифів) на продукцію (вугілля) з рентабельністю, рівень якої перевищує встановлений відповідно до законодавства, граничний, чим порушив розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 06.02.2007 року №35.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 165-2 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Постанову №104 від 24.11.2010 року винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №00114 від 10.11.2010 року та акту Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області №000658 від 10.11.2010 року, яким встановлено, що ТОВ «Мелітопольміськпаливо» за період з 01.01.2010 року по 01.10.2010 року вугілля для побутових потреб населенню реалізовувало за роздрібними цінами, розрахованими з завищенням граничного рівня рентабельності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими докуметами.

Оцінюючи доводи позивача, на підтвердження своїх позовних вимог, суд знаходить їх обґрунтованими з наступних підстав.

Судом встановлено, що при розрахунках ціни, за якою ТОВ «Мелітопольміськпаливо» було продане вугілля, в акті взято не середньозважену ціну, а максимальну, порядок розрахунку рівня рентабельності застосований в акті №000658 не передбачений діючими нормативними актами, до складу собівартості не включено витрат на доставку вугілля залізничним транспортом.

Гранічний рівень рентабельності, встановлений розпрядженням Запорізької облдержадміністрації №35 від 06.02.2007 року «…у розмірі 10 відстотків до операціних витрат, безпосередньо повязаний з реалізацією вугілля та вугільних брикетів».

Однак діючим законодавством України не визначений термін «операційні витрати, безпосередньо повязаних з реалізацією вугілля та вугільних брикетів», а також не визначений порядок розрахунку таких витрат.

Розпрядженням Запорізької облдержадміністрації №35 від 06.02.2007 року порядок розрахунку також не встановлений.

Тому, при розрахунку операціних витрат, безпосередньо повязаних з реалізацією вугілля та вугільних брикетів необхідно керуватись діючими нормативними актами, які встановлюють порядок розрахунку операціних витрат.

Діючими нормативними актами визначені терміни «витрати операційної діяльності», «операційні витрати по реалізації продукції (робіт, послуг)».

«Витрати операційної діяльності» визначені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України №145 від 22.05.2002 року, яким затверджено Методичні рекомендації з формування складу витрат та порядку їх планування в торгівельній діяльності.

«Операційні витрати по реалізації продукції (робіт, послуг)», розяснені в Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень зі структурної статистики №1 - підприємництво (річна), №1 -підприємництво (коротка)-річна, №1 підприємництво (квартальна), яка затверджена Державним комітетом статистики України наказ №321 від 27.08.2007 року.

Згідно з п.9 П(С)БУ затвердженим наказом Мінфіна № 751/4044 від 02.11.1999 р. первісною вартістю запасів, що передбачені за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

- суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків;

- транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів).

Отже, на підставі вищевикладеного, рентабельність розраховується з урахуванням собівартості, яка є складовою частиною операціних витрат.

Тому, до складу операційних витрат слід включати собівартість вугілля, реалізованого ТОВ «Мелітопольміськпаливо», що включає і витрати на його доставку залізничним транспортом.

В акті № 000658 при розрахунку рентабельності безпідставно до операціних витрат підприємства не було включено собівартість вугілля, реалізованого ТОВ «Мелітопольміськпаливо», що включає і витрати на його доставку залізничим транспортом.

Крім того, в акті №000658 при розрахунку рентабельності продажу вугілля взято до уваги не середньозважену ціну реалізації вугілля за місяць, а максимальну за розрахунковий період.

Отже, в акті неправильно визначена вартість, за якою підприємство могло продавати вугілля, оскільки ТОВ «Мелітопольміськпаливо» продавало вугілля за ціною навіть меншою ніж мало на те право, а тому наведені в акті розрахунки не є розрахунками рентабельності ТОВ «Мелітопольміськпаливо», а отже, не є доказами порушення підприємством порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Таким чином, висновок, що ТОВ «Мелітопольміськпаливо» реалізовувало вугілля за ціною, в якій враховано рівень рентабельності понад 10% є безпідставним.

На підставі викладеного, протокол про адміністративне правопорушення №00114 від 10.11.2010 року не грунтується на доказах щодо порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів на вугілля ТОВ «Мелітопольміськпаливо».

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак всупереч означених вище норм закону, заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 не було прийнято до уваги письмові заперечення ОСОБА_1 щодо висновків, викладених в акті №000658 від 10.11.2010 року та не зясовано всіх обставин справи, з метою повного та всебічного її розгляду.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачами не було надано жодного доказу на підтвердження правомірності винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, судом встановлено, що заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 дійсно були грубо порушені вимоги діючого законодавства, а тому винесена нею постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КУпАП, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішень субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобовязання відповідача вчинити певні дії; зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компенсації (повноважень) субєкта владних повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення №104 від 24.11.2010 року відносно ОСОБА_1 про застосування до нього фінансової санкції в сумі 170 гривен.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги чи протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови, скасовує постанову і закриває справу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 9, 55 Конституції України, п. 1 ст.6, ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 2, 6, 17, ч.2 ст. 19, 69, 71, 162, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, 165-2 ч.1, 251, 279-280, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області, заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення № 104 від 24.11.2010 року відносно ОСОБА_1 про застосування до нього фінансової санкції в сумі 170 гривень.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2010 року № 104 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170 гривень.

Закрити провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 165-2 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Кучеренко