Справа № 810/2352/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2016 року 16 год. 37 хв. 810/2352/16
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Тятькова І.А.,

За участю позивача ОСОБА_1 .

Представника позивача Вака В.І.

Представника відповідача Савченко О.А.

розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних сил України

про визнання протиправними та скасування наказу,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Генерального штабу Збройних сил України (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального штабу Зройних Сил України від 23 червня 2016 року №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» на позивача військового комісара Вишгородського районного військового комісаріату Київської області оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2016 року Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України, генералом армії України видано наказ №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Позивач наголошує, що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. Зазначає, що умовами притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність складу дисциплінарного правопорушення, що передбачає єдність об`єкта та об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Об`єктом дисциплінарного проступку є військова дисципліна. Ознака протиправності означає заборону дії під загрозою настання певної санкцій. До об`єктивної сторони дисциплінарного проступку відносяться шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними та діями (бездіяльністю) військовослужбовця. Суб`єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина, яка може виражатися в умислі або в необережності. Таким чином, відсутність з однієї з умов дисциплінарної відповідальності свідчить про необґрунтованість притягнення військовослужбовця до неї. У даному випадку, позивач вважає, що відсутні всі ознаки складу дисциплінарного проступку, що свідчить про юридичну неспроможність оскаржуваного наказу та підтверджує правомірність і обгунтованість заявленого позову.

Окрім того, позивач наголошує, що відповідач не дотримався процедури притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що при видачі оскаржуваного наказу відповідач не з`ясував, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; безпідставно вважав повністю доведеною вину позивача; не врахував відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача і завданою шкодою; обставини, за яких вчинено проступок; попередню поведінку ОСОБА_1 , тривалість його військової служби (32 роки) і рівень знань про порядок служби; а також, чи не закінчився встановлений строк для накладення стягнення.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відповідачем проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов факту правомірності поставлення на облік громадянина ОСОБА_2 , офіцера запасу, до Вишгородського районного військового комісаріату Київської області. Службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок невиконання заходів щодо з`ясування реального військового звання громадянина ОСОБА_2 , з боку полковника ОСОБА_1 допущені грубі порушення вимог визначених пунктом 2.3.1 Інструкції №650 в частині виконання заходів взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку. З`ясовано, що громадянином ОСОБА_2 не надано жодного документа, який підтверджує його відношення до осіб офіцерського складу (військовий квиток офіцера запасу, витяг з наказу про присвоєння звання, тощо). Відповідач зазначає, що бланки про прийняття на військовий облік офіцерів запасу у Вишгородському РВК оформлені з порушенням вимог абзацу 1 підпункту 2.3.1 Інструкції №650, а саме: відсутні відомості про військове звання та дату народження, внаслідок чого створені передумови до неналежного оформлення облікових документів при взяті офіцерів запасу на військовий облік.

Зазначає, що у пункті 4.1 Інструкції №650 зазначено, що особова справа є основним військово-обліковим документом офіцерів запасу, за яким ведеться вивчення їх професійного рівня, ділових та моральних якостей. У додатках 7, 8 до Інструкції №650, зокрема, зазначено, що якщо офіцер запасу не пенсіонер Міністерства оборони України, перший та другий примірник його особової справи запитуються з районного військового комісаріату за попереднім місцем перебування на військовому обліку. Під час відновлення особової справи (за відсутності обох примірників) здійснюються запити в усі військові частини, в яких проходив військову службу офіцер запису, до райнного військового комісаріату за місцем призову та до кадрового підрозділу номенклатури звільнення (за потреби до архівних устав).

Наголошує, що наказ Генерального штабу Зройних Сил України від 23 червня 2016 року №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» яким на позивача накладене дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність» виданий у відповідності до вимог законодавства, а саме: уповноваженою на те особою, у визначеному порядку та у встановлені строки, а тому підстав для його скасування немає.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/2352/16 та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 20.12.2016 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:
З 12.04.2014 ОСОБА_1 (особистий номер НОМЕР_1 ) обіймає посаду військового комісара Вишгородського РВК Київської області оперативного командування «Північ» (том 2, а.с. 32).

Судом встановлено, що 13.08.2014 до Вишгородського районного військового комісаріату прибув громадянин ОСОБА_2 , з метою поставлення на військовий облік офіцерів запасу.

Для взяття на тимчасовий облік ОСОБА_2 підготовлені та надані наступні документи: паспорт ОСОБА_2 громадянина України з відміткою про реєстрацію в селі Нові Петровці Вишгородського району та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера (том 1, а.с. 197-198), заява про прийняття на військовий облік офіцерів запасу ОСОБА_2 (том 1, а.с. 200); заяву на видачу тимчасового посвідчення офіцера запасу ОСОБА_2 (том 1, а.с. 200); заповнену алфавітну карту громадянина ОСОБА_2 (том 1, а.с. 201); відомість №916 від 29.08.2014 на видачу військових квитків офіцера запасу за серпень 2014 року (том 1, а.с. 202) заповнений бланк тимчасового посвідчення офіцера запасу на громадянина ОСОБА_2 від 13.08.2014 №1/оф (том 1, а.с. 203); копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.08.2014 №13 про зарахування капітана запасу ОСОБА_2 в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, а також про укладання контракту про проходження служби у військовому резерві (том 1, а.с. 75); запит війському комісару м. Севостопаля на отримання особової справи офіцера запасу капітан-лейтенанта ОСОБА_3 (том 1, а.с. 80) та повідомлення про зміну прізвища та власного імені ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (том 1, а.с. 199).

30.05.2016 наказом Генерального штабу Зройних Сил України №225 «Про призначення службового розслідування» з метою встановлення причин та умов факту правомірності поставлення на облік громадянина ОСОБА_2 , офіцера запасу, до Вишгородського районного військового комісаріату Київської області та встановлення ступення вини посадових осіб призначено до 03 червня 2016 року провести службове розслідування, під час якого керуватися вимогами Дисциплінарного розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 року за №385/8984 (зі змінами); 03 червня подати акт та матеріали службового рослідування у встановленому порядку (том 2, а.с. 43).

На виконання вимог даного наказу, відповідно до Акту службового розслідування від 04.06.2016 №30/АКТ, службовим розслідуванням встановлено факт неправомірного поставлення громадянина ОСОБА_2 на облік офіцерів запасу до Вишгородського районного військового комісаріату, у тимчасовому порядку, внаслідок чого тимчасове посвідчення офіцера запасу від 13.08.2014 №1/оф видано йому безпідставно.

Причинами та умовами правопорушення стали: незадовільне виконання своїх службових обов`язків військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_1 , порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України, визначених статтею 16, в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, визначених керівними документами, а саме: абзацом 3, Функціональних обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджених в листопаді 2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині здійснення належної організації ведення військового обліку військовозобов`язаних у військовому комісаріаті, абзацом 11 в частині здійснення належного контролю за правомірностю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів військового обліку, посвідчень та інших документів та абзацом 3 Положення про Вишгородський районний військовий комісаріат Київської області, затвердженого військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 у грудні 2015, в частині що зобов`язує його організувати ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних, та привело до порушення вимог пункту 2.3. Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.12.2010 №650/ДСК в частині взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку та підпункту 2.3.1. в частині виконання заходів взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку; незадовільне виконання своїх службових обов`язків начальником відділення офіцерів запасу і кадрів Вишгородського районного військового комісаріату Київської області майором ОСОБА_6 , порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України, визначених статтею 16, в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, визначених керівними документами, а саме: абзацом 1, Функціональних обов`язків в частині що зобов`язує його здійснювати належне взяття офіцерів запасу на військовий облік, що призвело до порушення вимог пункту 2.3.1 Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.12.2010 №650/ДСК в частині взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку; не проведення полковником ОСОБА_1 та майором ОСОБА_6 заходів щодо перевірки, встановлення та підтвердження офіцерського звання громадянина ОСОБА_2 в органах військового управління (том 1, а.с. 46-50).

Окрім того, в матеріалах справи міститься Акт проведення службового розслідування від 06.06.2016, проведеного відповідно до наказу №195 від 02.06.2016 №195, яким встановлено, що капітан резерву командир 2-го батальону спеціального призначення в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 був взятий Вишгородським РВК на військовий облік в тимчасовому порядку на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 2.3. наказу Міністра оборони України від 10.12.2010 №650/ДСК «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують питання організації та порядку ведення військового обліку офіцерів запасу, атестування осіб до присвоєння первинних і чергових військових звань офіцерського запасу» з урахуванням реєстрації місця проживання у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , та витягу з наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 11.08.2014 №13 про зарахування ОСОБА_2 в списки особового складу частини та на всі види забезпечення; Вишгородський РВК видав тимчасове посвідчення офіцера запасу ОСОБА_2 на підставі пункту 2.3.1 та пункту 4.13 Наказу МОУ №650/ДСК «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують питання організації та порядку ведення військового обліку офіцерів запасу, атестування осіб до присвоєння первинних і чергових військових звань офіцерського складу запасу, а також військового квитка офіцера запасу»; жодні документи на присвоєння ОСОБА_2 офіцерського звання «майор резерву» Вишгородстким РВК не готувались та не подавались (том 1, том 37-42).

23.06.2016 пунктом 1 наказу Генерального штабу Зройних Сил України №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог статті 16 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України, неналежне виконання службових обов`язків, затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 25.11.2015, пункту 2.3 та підпункту 2.3.1. Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 грудня 2010 року №650/ДСК, на військового комісара Вишгородського районного військового комісаріату Київської області оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» (том 1, а.с. 15-16).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі ДС ЗСУ).

Відповідно до статті 1 ДС ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно приписів статті 5 ДС ЗСУ за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до статті 12 ДС ЗСУ Заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України - дисциплінарною владою командира корпусу. Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України, Міністр оборони України, начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, командувач Національної гвардії України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного з них особисто. Керівники центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою Міністра оборони України, а їх заступники та командувачі відповідних військових формувань, які за посадою не є керівниками центральних органів виконавчої влади, - дисциплінарною владою командувача виду Збройних Сил України. Керівники регіональних органів і регіональних органів управління військових формувань, утворених відповідно до законів України, користуються дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування.

За змістом статті 68 ДС ЗСУ на молодших та старших офіцерів може бути накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до частини 1 статті 84 ДС ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 ДС ЗСУ установлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого (стаття 87 ДС ЗСУ).

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) відновідно до п.1.1. визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82 (далі Інструкція №82).

Відповідно до пункту 1.2. Інструкції №82 службове розслідування проводиться у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;

невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного корупційного правопорушення, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному військовому прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.

Пунктом 4.1. Інструкції №82 установлено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються:

посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

підстави службового розслідування;

час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття);

обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;

заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення;

пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

інші заходи, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку (п. 4.2. Інструкції №82).

Відповідно до пункту 4.3. Інструкції №82 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування. Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось. Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України проводять бесіду з військовослужбовцем особисто або письмово доручають її проведення своїм заступникам, командувачам видів Збройних Сил України, командувачу Високомобільних десантних військ Збройних Сил України або особам, на яких покладено тимчасове виконання їх обов`язків у порядку, встановленому законодавством України. За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником. У разі ухилення військовослужбовця від проведення бесіди або відмови підписати аркуш бесіди посадовою особою в ньому робиться відповідний запис про відмову. Аркуш бесіди зберігається з матеріалами службового розслідування.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем дотримано порядок та строки проведення службового розслідування та, відповідно, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так, акт службового розслідування був затверджений начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил Укрїни 04.06.2016, бесіда з позивачем проведена 13.06.2016, а оскаржуваний наказ Генерального штабу Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №263 був виданий 23.06.2016, тобто у місячнй термін від дня призначення службового розслідування.

Також слід зазначити, що підставою для проведення службового розслідування стало доручення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 26.05.2016 №14630/С на звернення Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №10/1/1-26238-15 щодо проведення службового розслідування за фактом правомірності взяття на облік офіцерів запасу до Вишгородського районного військового комісаріату.

Під час службового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_2 не надав жодного документу, який підтверджує його відношення до осіб офіцерського складу (військовий квиток офіцера запасу, витяг з наказу про присвоєння звання тощо), їх відсутність пояснив втратою за невідомих обставин. З пояснень полковника ОСОБА_1 та майора ОСОБА_6 з`ясовано, що громадянином ОСОБА_2 пред`явлено посвідчення резервіста, яке було видане командуванням військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, про прийняття останнього на службу у військовому резерві на посаду командира 2-го батальйону спеціальнго призначення у військовому званні «капітан». В ході службового розслідування зазначене документально не підтвердилося (комісії були надані фотокопії документів громадянина ОСОБА_2 , крім зазначеного вище посвідчення). Враховуючи те, що інформацію щодо представлення посвідчення резервіста про прийняття ОСОБА_2 на службу у військовому резерві на посаду командира 20го батальйону спеціального призначення у військовому званні «капітан», достовірно підтвердити або спростувати не можлива, комісією зазначене твердження не було прийнято до уваги.

Пунктом 2.3. Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних Сил України від 10 грудня 2010 року №650/ДСК (далі- Інструкція №650/ДСК) визначено, що взяттю на військових облік у тимчасовому порядку підлягають офіцери запасу, на яких у районних військових комісаріатах відсутні особові справи.

За змістом підпункта 2.3.1. Інструкції №650/ДСК під час взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку районні військові комісаріати здійснюють такі заходи:

отримують від офіцера запасу припис для постановки на військовий облік та письмову заяву, в якій зазначається: військове звання; прізвище, ім`я та по баткові; дата народження; майбутнє місце проживання та причина постановки на військовий облік;

перевіряють за паспортними даними громадянство та місце проживання; складають алфавітну картку та розміщують її в розділі «Взяті на військовий облік у тимчасовому порядку» картотеки алфавітних карток;

надсилають запит на отримання особової справи і послужної картки за попереднім місцем перебування на військовому обліку (крім офіцерів запасу, звільнених з військової служби із Збройних Сил України, інших військових формувань та зі служби начальницького складу інших органів виконавчої влади);

складають особову справу та послужну картку на громадянина, який подається районним віськовим комісаріатом до присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу;

вилучають посвідчення офіцера в офіцерів запасу, звільнених з військової служби із Збройних Сил України, які беруться на військовий облік уперше;

вилучають довідку про присвоєння первинного звання офіцерського складу в офіцерів запасу, яким відповідними наказами Міністра оборони України (по особовому складу) присвоєно первинне військове звання офіцерського складу запасу;

вилучають Довідку, яка видана офіцеру запасу, що від`їжджає за кордон (додаток 9), в офіцерів запасу, які прибули з-за кордону на нове місце проживання. Вилучену довідку про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу або довідку, яка видана офіцеру запасу, яка видана офіцеру запасу, що від`їжджає за кордон, реєструють на загальних підставах та в подальшому долучають до особової справи;

реєструють посвідчення офіцера в Книзі обліку знищення військово-облікових документів офіцерів запасу (додаток 10) і знищують його;

видають тимчасове посвідчення офіцера запасу (додаток 11).

Складання алфавітної картки здійснюється на підставі даних:

Військового квитка офіцера запасу (для офіцерів запасу, які прибули з інших місцевостей (адміністративно територіальних одиниць) України та виключених з військового обліку Служби безпеки України);

посвідчення офіцера (для офіцерів запасу, які звільненні з військової служби із Збройних Сил України);

довідки про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу (для громадян України, яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу);

припису з відмітками про присвоєння військового звання (номер, дата, ким присвоєно) та про вилучення особистого документа (для офіцерів запасу, які звільняються з військової служби з інших віськових формувань, та тих, які звільняються зі служби начальницького складу інших органів виконавчої влади);

довідки, яка видана офіцеру запасу, що від`їжджає за кордон (для офіцера запасу, які прибули з-за кордону на нове місце проживання);

документа, який підтверджує відношення до офіцерів запасу (для офіцерів запасу, які набули громадянства України і підлягають взяттю на військовий облік).

Підпунктом 2.3.2. Інструкції №650/ДСК зазначено, що у разі не надходження послужної картки разом з особовою справою районним військовим комісаріатом складається її дублікат.

При складені дублікату районний військовий комісаріат надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України для отримання інформації по офіцерам запасу із пслужних карток, а саме: дата народження, особистий (ідентифікаційний) номер, які закінчив ВВНЗ (військову кафедру при ВНЗ) та коли закінчив, коли та яким військовим комісаріатом був призваний до Збройних Сил, проходження військової служби у Збройних Силах, присвоєння військових звань, відповідно до якої статті звільнений зі Збройних Сил, у якому військовому комісаріаті знаходиться на обліку.

Офіцери запасу, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання, беруться на військовий облік на основі документів, які є підставою для реєстрації місця проживання та військових квитків офіцерів запасу з відміткою про зняття з військового обліку за попереднім місцем проживання або довідки, яка видана офіцеру запасу, що від`їжджає за кордон, згідно з підпунктами 2.3.1. та пункту 2.3. розділу ІІ цієї Інструкції.

Після взяття на військовий облік офіцерів запасу, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-закордону на нове місце проживання, районні військові комісаріати надсилають повідомлення про зміни в облікових даних (обліку) офіцерів до Кадрового центру через обласні військові комісаріати (підпунк 2.3.7 Інструкції №650/ДСК).

Згідно частини 1 пункта 4.1. Інструкції №650/ДСК особова справа є основним військово-обліковим документом офіцерів запасу, за яким ведеться вивчення їх професійного рівня, ділових та моральних якостей.

Військовий квиток офіцера запасу є документом суворої звітності, що визначає належність його власника до офіцерського складу та військового обов`язку. Порядок проведення записів у військових квитках офіцерів запасу та порядок поводження з ними визначені в Положені про військовий квиток офіцера запасу, затвердженому Указом Президента України від 25.05.1994 №236 (зі змінами) ( пунтк 4.12. Інструкції №650/ДСК).

Повторно військовий квиток офіцера запасу може бути видано за рішенням районного військового комісара на підставі особистої заяви офіцера запасу та документів, що підтверджують необхідність заміни військового квитка офіцеру запасу, який став непридатним для користування, знищення його під час стихійного лиха, втрати чи викрадення, зміни прізвища, імені та по батькові (п. 6.8. Інструкції №650/ДСК).

У додатку 7 Інструкції №650/ДСК зазначено, що якщо офіцер запасу не пенсіонер Міністерства оборони України, перший та другий примірники його особової справи запитуються з районного військового комісаріату за попереднім місцем перебування на військовому обліку.

Під час відновлення особової справи (за відсутності обох примірників особових справ) здійснюються запити в усі військові частини, в яких проходив службу офіцер запасу, до районного військового комісаріату за місцем привозу та до кадрового підрозділу номенклатури звільнення (за потреби до архівних установ).

В примітках зазначено, що у разі ненадходження особової справи або відповіді на запит з військової частини здійснюються запити до вищого кадрового підрозділу в такому порядку: вид Збройних Сил України, кадровий підрозділ Генерального штабу Збройних Сил України.

У разі ненадходження особової справи або відповіді на запит з районного військового комісаріату здійснюються запити в такому порядку: обласний військовий комісаріат, оперативне командування (територіальне управління), яким підпорядкований районний військовий комісаріат.

У разі здійснення запитів у вищі кадрові підрозділи вказується обсяг робіт щодо розшуку особової справи офіцера запасу, а саме: куди направляли запит, їх стислий зміст, номери та дати вихідних документів.

Під час розшуку особової справи офіцера запасу, який змінював прізвище (ім`я), у запитах зазначається попереднє прізвище (ім`я).

Окрім того, додатком 8 цієї інструкції затверджений перелік облікових органів, до яких районні військові комісаріати подають повідомлення про зміни в облікових даних (обліку) офіцера та військово-облікові документи.

В матерілах справи наявний запит війському комісару м. Севостопаля на отримання особової справи офіцера запасу капітан-лейтенанта ОСОБА_3 (том 1, а.с. 80), поряд з цим в матеріалах справи відстуні докази його надіслання. Також жодних інших запитів передбачених Інструкцією №650/ДСК позивачем не здійснювались. Матеріали справи не містять докази, які б підтверджували протилежне.

Судом також досліджено зразок військового квитка офіцера запасу, який надано Управлінням персоналу Генерального штабу Збройних сил України, припис (додаток 30 до Інструкції з діловодства у Збройних Силах України (пункт 2.10.9.) та матеріали службового розслідування.

В матеріалах справи наявна телефонограма №2/1/329 Військовим комісарам Р(М)ВК Київської області яка вимагає на військовий облік приймати призовників і військовозобов`язаних, які зареєстрували місце проживання чи перебування в зоні відповідальності Р(М)ВК; враховувати, що з об`єктивних або суб`єктивних причин не завжди громадяни мали можливість знятися з військового обліку у Р(М)ВК АР Крим, що передбачено законодавством про військовий обов`язок і військову службу; у разі необхідності, забезпечити відновлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призових дільниць, особових справ, військових квитків, тимчасових посвідчень замість військового квитка тощо) (том 1, а.с.73). Проте, дана телефонограма №2/1/329 має рекомендаційний характер та не змінює порядок прийняття осіб на військовий облік.

Окрім того, суд зазначає, що наказ від 11.08.2014 №13, на який позивач посилається як на обргунтованість своїх дій при постановці на військовий облік громадянина ОСОБА_2 у тимчасовому порядку, ухвалою Вишгородським районним судом Київської області від 19 травня 2016 року по справі №363/1262/16-к за розглядом клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000751 від 17.03.2016 визнаний завідомо неправдивим, ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у складанні та видачі наказу, як командиром військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (по стройовій частині) №13 від 11.08.2014, який містить завідомо неправдиві відомості в частині, та у видачі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (по стройовій частині) №13 від 11.08.2014, який містить завідомо неправдиві відомості. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2016 року скасовано ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 травня 2016 року та повернуто на новий розгляд до суду. 29 листопада 2016 року у відкритому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо можливості зупинення провадження у справі №810/2352/16 до прийняття рішення по справі №363/1262/16-к Вишгородським районним судом Київської області за розглядом клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000751 від 17.03.2016. Проте представник позивача та позивач заперечували проти зупинення провадження у справі, мотивуючи тим, що дані справи не пов`язані між собою та не перешкоджають розгляду одна одній.

Судом також досліджено Положення про Вишгородський районний військовий комісаріат Київської області, затвержене військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_8 від 25 травня 2015 року, яким у розділі IV зазначено обов`язок військового комісару здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в районній держадміністрації, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах (том 2, а.с. 56-65).

Відповідно до Функціональних обов`язків військового комісара Вишгородського районного військового комісаріату Київської області, затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_9 від 25.11.2015 військовий комісар зобов`язаний:

організовувати ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників у військовому комісаріату;

співпрацювати з органами місцевого самоврядування з питань військового обліку військовозов`язаних, призовників та їх бронювання на період мобілізації і воєнний час, контролювати роботу з ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та їх бронювання на період мобілізації і воєнний час на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах незалежно від підпорядкування і форми власності;

видавати у встановленому порядку військовослужбовцям відповідних категорій, які перебувають у запасі або відставці, посвідчення та інші документи на визначені законодавством пільги (том 2, а.с. 77-80).

Згідно Акта №586 від 15.04.2016 «Про виділення для знищення документів, що не підлягають зберігання» знищені наступні документи:

- Обов`язки військового комісара Вишгородського РВК 2014 року;

- Обов`язки начальника відділення офіцерів запасу і кадрів 2014 року;

- Положення про Вишгородський районний військовий комісаріат 2013 року (том 2, а.с. 66-76).

Cуд зазначає, що інструкція, яка визначає обов`язки військового комісара Вишгородського РВК 2014 року знищена, разом з тим в матеріалах наявна інструкція 2015 року, позивачем не заперечував, що відповідні зобов`язання на нього покладалися та були передбачені його посадовою інструкцією у 2014 році.

Окрім того, відповідно до пункта 2 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року №389 (далі Положення №389) військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням.

Покладення на військові комісаріати завдань, не передбачених законодавством, не допускається.

Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів (частина 1 пункт 3 Положення №389).

Пунк 11 Положення №389 зазначає, що районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:

видають в установленому порядку особам, які перебувають у запасі або відставці, посвідчення та інші документи на передбачені законодавством пільги;

Згідно пунктом 15 Положення №389 Військовий комісар зобов`язаний:

організовувати ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних і призовників, обліку транспортних засобів, що підлягають передачі Збройним Силам та іншим військовим формуванням під час мобілізації та у воєнний час;

здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах;

здійснювати контроль за правомірністю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів.

Відповідно до ст. 5 Закону України №2232-XII військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад. До військових звань громадян України, які перебувають у запасі чи у відставці або проходять службу у військовому резерві, додаються слова відповідно «запасу», «у відставку» або «резерву».

Згідно зі ст. 37 Закону України №2232-XII постановленню на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) вйськових комісаріатах підлягають громадяни України звільнені з військової служби в запас та військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно- територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Відповідно до пункту 11 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 проходження вйськової служби військовослужбовцем відображається в його особовій справі, яка ведеться у порядку та за формою, встановленими Міністерством оборони України. До особової справи вносяться передбачені законом відомості про військовослужбовця та членів його сімї, а також за його попередньою згодою інші необхідні відомості. Порядок обліку військовослужбовців, форми і призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення визначаються Міністерством оборони України.

Пунктом 12 цього Положмення передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

У пункті 4.1 Інструкції №650 зазначено, що особова справа є основним військово-обліковим документом офіцерів, за яким ведеться вивчення їх професійного івня, ділових та моральних якостей.

Пунктом 4.8 Інструкції №650 перебачено, що алфавітна картка є документом персонально-якісного обліку офіцерів запасу і призначення для проведення пошуково-довідкової роботи.

Алфавітні картки складаються згідно з поясненням до складання та ведення алфавітної картки, зазначені у додатку 3 Інструкції №650, де прізвище, імя та по-батькові, дата та місце народження, номер військово-облікової спеціальності, найменування профілю та розряд запасу записуються на підставі даних військового квитка і послужної карти, і, зокрема, ведуться у районнних військових комісаріатах на всіх офіцерів запасу, які проживають на території, що обслуговується районними військовими комісаріатами.

Відповідно до п. 4.12 Інструкції №650 та пунктам 1,5 Положення про військовий квиток офіцера запасу, затвердженого указом Президента України №263/94 від 25.05.1994, військовий квиток офіцера запасу є документом суворої звітності, що визначає належність його власника до офіцерського складу та військового обов`язку.

У пункті 4.13 Інструкції №650 визначено, що тимчасове посвідчення офіцера запасу є тимчасовим документом військового обліку, який видається замість військового квитка офіцера запасу у випадках взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку.

На підставі вищезазначеного, суд вбачає невиконання позивачем покладених службових обов`язків.

Так, позивачем заходів щодо підтвердження військового звання осіб офіцерського складу громадянина ОСОБА_2 не вживалися та запити до оранів управління не аправлялися, в наслідок чого наявність офіцерського звання у вказаної особи достовірно з`ясовано не було. Таким чио, службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок невиконання заходів щодо зясування реального військового звання громадянина ОСОБА_2 з боку полковника ОСОБА_1 були допущені грубі порушення вимог визначених п.2.3 Інструкції №650 в частині взяття на тимчасовий облік офіцерів та підпункту 2.3.1 Інструкції №650 в частині виконання заходів взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку.

Суд також дослідив відомость №916 від 29.08.2014 на видачу тимчасових військових квитків офіцера запасу за серпень 2014 року по Вишгородському райвійськкомату Київської області, всього по відомості видане одне тимчасове посвідчення ОСОБА_2 , а тому кількість звернень осіб бажаючих стати на військовий облік не становила додаткових обставин для позивача, які заважали дотриматись передбачено законодавством порядку, зробити відповідні запити та виконати вищезазначені обов`язки (том 1, а.с. 202).

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішної служби збройних сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі СВС ЗСУ) кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26 СВС ЗСУ).

Згідно статті 28 СВС ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Як зазначено, статтею 68 ДС ЗСУ на молодших та старших офіцерів може бути накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що наказ Генерального штабу Зройних Сил України від 23 червня 2016 року №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» на позивача військового комісара Вишгородського районного військового комісаріату Київської області оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 виданий у відповідності до вимог законодавства, підстав для визнання його протиправним та скасування суд не вбачає.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачами доведено належними та допустимими доказами правомірність вчиненення дій.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних сил України про визнання протиправними та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова