Справа № 815/4333/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4333/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області в особі головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександра Миколайовича, третя особа публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання незаконними дій, визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Постановою від 09 березня 2016 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Одеський окружний адміністративний суд відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області в особі головного державного виконавця Химич Олександра Миколайовича, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про:

- визнання незаконними дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження і накладання арешту на все майно ОСОБА_1, проведення оцінки даного майна та його передачу - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, земельну ділянку, на який він розташований площею - 0,0500 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості стягувачу - публічному акціонерному товариству Банк «Фінанси та Кредит»;

- визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександра Миколайовича про передачу майна стягувачу від 07.03.2012р.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки його доводам, що виконавчий напис нотаріуса від 01.02.2008р. №300 пред'явлено публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» до виконання до відділу ДВС після закінчення строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про правомірність надіслання відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011р. на адресу боржника простою кореспонденцією, оскільки суду надано докази, що його представником на адресу начальника відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області надано заяву про бажання авансувати витрати на проведення виконавчих дій та клопотання надати реквізити розрахункового рахунку для перерахування коштів, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Перед тим, як застосовувати визначені законодавством засоби та способи примусу державний виконавець повинен був пересвідчитись в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, у протилежному випадку державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що у будинку, на який відповідачем накладений арешт та переданий банку в рахунок погашення заборгованості, зареєстрована та проживає неповнолітня особа, у зв'язку з чим відповідач, перед вчиненням оскаржених дій, повинен був отримати відповідний дозвіл органу опіки та піклування.

Також, апелянт вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.03.2015р., залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.06.2015р. у справі №509/1025/13-ц, про відмову в задоволенні його позову про визнання виконавчого напису від 01.02.2008р. №300 таким, що не підлягає виконанню, оскільки на вказані судові рішення ним подана касаційна скарга, яка прийнята до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про що позивач повідомив суд.

Порушенням норм процесуального права апелянт зазначає те, що поданий ним позов розглянутий судом в порядку письмового провадження, в порушення вимог ст.15-1 КАС України склад суду не визначений автоматизованою системою документообігу, так як в матеріалах справи відсутній відповідний документ, а дата судових засідань визначалась без узгодженням з представником позивача.

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександр Миколайович письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» проти апеляційної скарги заперечило та, посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що відповідно до матеріалів справи, на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. від 28.02.2007 р., укладеного між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1, який є майновим поручителем за ОСОБА_5, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. складений Виконавчий напис від 01.02.2008р. №300, яким запропоновано звернути стягнення на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3кв.м., житловою площею 122,2кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, та земельну ділянку, площею 0,0500 га., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться на території Таїровської селищної ради АДРЕСА_1.

Також суд першої інстанції встановив, що 28.02.2011 р. повноважний представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Шуляк С.В. звернувся до начальника Овідіопольського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Костенка Р.В. із заявою № 417, в якій виклав прохання щодо прийняття на примусове виконання виконавчого напису №300 від 01.02.2008р., виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. про стягнення із ОСОБА_5 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошових коштів у сумі 1534471,64грн., шляхом звернення стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

02.03.2011р. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Шатохіним О.П., за результатами розгляду вище значеної заяви про примусове виконання виконавчого напису №300, виданого 01.02.2008 р. приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., винесено постанову ВП №24836783 про відкриття виконавчого провадження, та надано боржнику строк для добровільного виконання виконавчого документа до 09.03.2011 р.

Зазначив суд першої інстанції, що відповідно до матеріалів справи 02.03.2011 р. відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, у тому числі, на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) надісланий лист №2141/В-5/417, за підписом головного державного виконавця Шатохіна О.П., у якому зазначено, що відділ Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції надсилає першому адресату (ОСОБА_1) для виконання постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2011р. відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». У вказаному листі, серед іншого, зазначено, що відповідно до статей 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження» першому адресату (ОСОБА_1), необхідно письмово повідомити відділ про прийняття постанови до виконання. Також, листом від 02.03.2011р. №2141/В-5/417 до відома першого адресата (ОСОБА_1) доведено, що про виконання рішення у строк, наданий для добровільного виконання, необхідно повідомити державного виконавця відділу до закінчення вказаного строку листом з копією документу, який підтверджує фактичне виконання.

Суд першої інстанції встановив, що надіслання відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) постанови ВП №24836783 від 02.03.2011р. про відкриття виконавчого провадження також підтверджено наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією витягу з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції за період з 04.01.2011р. по 19.07.2011р.

Встановив суд першої інстанції і те, що 07.06.2011р. за результатами розгляду запиту головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Шатохіна О.П. від 04.05.2011р. №4491, відділом Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області надіслано лист «Про надання інформації» №18-15-38/964, за підписом начальника відділу Стадник О.П., до якого додано належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_1, площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до наявного в матеріалах справи Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 01.10.1998р., виданого Таїровською селищною радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, ОСОБА_1, на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів №99 від 26.08.1998р., №101 від 26.08.1998р., була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,1000 гектарів, яка розташована на території АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Відповідно до матеріалів справи - акту опису й арешту майна від 17.10.2011р., суд першої інстанції встановив, що заступником начальника ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Химич Олександром Миколайовичем при примусовому виконанні виконавчого напису №300 від 01.02.2008р., виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми у розмірі 1534471,64грн., у присутності понятих проведений опис майна, що належить божнику, зокрема, житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами (трьох поверховий), та земельної ділянки, площею 0,0500га. Суд першої інстанції встановив, що в акті опису й арешту майна від 17.10.2011р. також зазначено, що на описане майно накладений арешт і встановлено обмеження права користування ним; описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримав - ОСОБА_1.

24.10.2011р. заступником начальника ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Химич О.М. при примусовому виконанні виконавчого напису встановлено, що боржник у добровільному порядку вимоги виконавчого документа не виконав; 17.10.2011року заступником начальника ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич О.М., при проведенні виконавчих дій складений акт опису й арешту майна, що належить ОСОБА_1, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим винесено Постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб'єкта оціночної діяльності СПД ОСОБА_10 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_2 від 26.12.2008р.) в особі - спеціаліста ОСОБА_11, яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №5465, видано Фондом державного майна України від 27.10.2007року. Також суд першої інстанції встановив, що в постанові зазначено, що СПД ОСОБА_10 в особі спеціаліста - ОСОБА_11, в межах виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», необхідно надати письмовий висновок з питання визначення ринкової вартості вищевказаного нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею - 406,3кв.м., житловою площею - 122,2кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0500га.

Суд першої інстанції встановив, що на виконання постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 24.10.2011р., СПД ОСОБА_10 складений Звіт №04.11/11 з оцінки ринкової вартості індивідуального житлового будинку, загальною площею 406,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці, загальною площею 0,0500 га., за адресою: АДРЕСА_1, за висновками якого вартість індивідуального житлового будинку, становить 1126732грн., а вартість земельної ділянки, становить 323016грн.

Також відповідно до наявного у матеріалах справи висновку експерта про оцінну вартості земельної ділянки від 24.10.2011р., складеного експертом Одеської регіональної експертної компанії Лемза Віктором Вікторовичем, оцінна (ринкова) вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0500га (500кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вирахувана методичним підходом, що базується на зіставленні цін продажу подібних земельних ділянок для укладання цивільно-правової угоди (вторинний ринок), та становить 323016грн.

16.11.2011р. відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, у тому числі, на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) надісланий лист №13334, за підписом заступника начальника ВДВС - Химич О.М., яким адресата повідомлено, що на підставі ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» проведена оцінка арештованого майна боржника. Вартість житлового будинку, загальною площею 406,3 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0500 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1, згідно висновку про незалежну оцінку вартості, становить 1126732 грн. Також, в листі від 16.11.2011р. №13334 зазначено, що з експертною оцінкою майна, належного ОСОБА_1, можливо ознайомитися у Відділі державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, та роз'яснено право оскарження експертної оцінки у 10-ти денний термін з дня її отримання.

25.11.2011 р. відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області на ім'я начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції Одеської області Полякова В.В. надіслано заявку на реалізацію арештованого майна №13937.

08.12.2011р. відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області на ім'я директора ОФ «ПП «СП Юстиція» ОСОБА_14 надіслана заявка на реалізацію арештованого майна №14365.

Суд першої інстанції встановив, що у зв'язку з цим, 07.12.2011р. ОФ «ПП «СП Юстиція» на ім'я начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області Костенко Р.В. надісланий лист №178/12, за підписом директора підприємства ОСОБА_14, в додаток до якого, для підписання, додано два примірники договору №10/339/11/І від 07.12.2011р., та зазначено, що після підписання один примірник правочину необхідно повернути адресату.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що 07.12.2011р. між відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області та Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція» укладений договір №10/339/11/І про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Відповідно до п.п.1.1-1.3 зазначеного договору, предметом договору є здійснення Сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов Генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень №1 від 14 січня 2011р. з надання послуг з реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб). За даним Договором Відділ передає Спеціалізованій організації нерухоме майно арештоване державним виконавцем, а Спеціалізована організація надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. №68/5, зареєстрованого в Мін'юсті України 02.11.1999р. за №745/4038. На прилюдні торги передається нерухоме майно за наступною характеристикою: нерухоме майно арештовано при примусовому виконанні виконавчого напису №300, виданого 01.02.2008 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Фінанси та Кредит» грошової суми у розмірі 1534471,64грн., шляхом звернення стягнення на заставлене майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції встановив, що на виконання умов договору від 07.12.2011р. №10/339/11/І про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, Одеською філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» на адреси ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області, ОСОБА_1, та АТ «Банк Фінанси та Кредит» надіслано повідомлення про проведення прилюдних торгів №190/12 від 08.12.2011р., в якому зазначено, що 23.12.2011р. о 12год. 00хв. за адресою: АДРЕСА_1, відбудуться прилюдні торги з реалізації нерухомого майна: лот 4 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0500 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1, та повідомлено, що стартова ціна становить 1126732грн.

Також суд першої інстанції встановив, що 23.12.2011р. Одеською філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» на адреси ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області, ОСОБА_1, та АТ «Банк Фінанси та Кредит» надісланий лист №392/12, яким адресатів повідомлено, що прилюдні торги, призначені на 23.12.2011р. о 12год. 00хв. по об'єкту: лот 4 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0500 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1, стартова ціна якого становить 1126732грн., не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, а тому викладено прохання щодо призначення переоцінки майна.

10.01.2012 р. заступником начальника ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Химич О.М. складений Акт державного виконавця, яким визначено переоцінку житлового будинку, загальною площею 406,3 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0500 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1, у розмірі 1 відсоток від експертної оцінки, у зв'язку з чим ціна майна на повторному аукціоні становила 1115464,68 грн.

20.01.2012 р. Одеською філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» на адреси ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області, ОСОБА_1, та АТ «Банк Фінанси та Кредит» надіслано повідомлення про проведення прилюдних торгів №78/01, у якому зазначено, що 09.02.2012р. о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1, відбудуться повторні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна: лот 4 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0500г а., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та повідомлено, що стартова ціна становить 1115464,68 грн.

Суд першої інстанції встановив, що 09.02.2012р. Одеською філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» на адреси ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області, ОСОБА_1, та АТ «Банк Фінанси та Кредит» надісланий лист №97/02, яким адресатів повідомлено, що повторні прилюдні торги, призначені на 09.02.2012 р. о 10 год. 00 хв. по об'єкту: лот 4 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0500 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, стартова ціна якого становить 1115464,68 грн., не відбулися у зв'язку з відсутністю бажаючих придбати майно, а тому лот знято з прилюдних торгів.

28.02.2012 р. відділом ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області на адресу АТ «Банк Фінанси та Кредит» надіслано повідомлення №1036, за підписом головного державного виконавця Химич О.М., в якому адресату запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою не проданого на прилюдних торгах майна боржника, а саме: житлового будинку, загальною площею 406,3 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0500 га., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції встановив, що за результатами розгляду повідомлення ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 28.02.2012р. №1036, Одеське регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 29.02.2012р. звернулось до начальника відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області - Костенко Р.В. із заявою №505103-39, в якій повідомило, що відповідно до положень п. 8 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», Банк погоджується прийняти на баланс вищеозначене майно, що перебуває у заставі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ».

Також суд першої інстанції встановив, що 07.03.2012р. головним державним виконавцем відділу ДВС Овідіопольського районного управління юстиції - Химич О.М. винесено постанову про передачу майна стягувачу, якою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, передано непродане майно, за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно було передано на реалізацію, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,0500 га., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих на території Таїровської селищної ради, за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаної постанови від 07.03.2012р. про передачу майна стягувачу, головним державним виконавцем ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Химич О.М. складений акт про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу від 07.03.2012 р.

За таких обставин, враховуючи приписи п. 8 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції - Химич О.М. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №24836783 від 12.03.2012р., якою стягувачу повернуто виконавчий напис №300, виданий 01.02.2008 р. приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу у розмірі 153447164грн., шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,0500 га., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіряючи доводи позивача, якими обґрунтовані вимоги про визнання незаконними дій відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області в особі головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області - Химич Олександра Миколайовича щодо відкриття виконавчого провадження і накладання арешту на все майно ОСОБА_1, проведення оцінки даного майна, та його передачу - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, земельну ділянку, на який він розташований площею - 0,0500 га, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості стягувачу - Публічному акціонерному товариству Банку «Фінанси та Кредит», визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександра Миколайовича про передачу майна стягувачу від 07.03.2012року, суд першої інстанції дійшов висновку що зазначені позивачем доводи є безпідставними та необґрунтованими.

Зокрема, з посиланням на приписи ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, ст. ст. 2,3, 5, ч. 1 ст. 7, ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) враховуючи відсутність правових підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження за результатами розгляду заяви стягувача - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про примусове виконання виконавчого напису №300, виданого 01.02.2008р., суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 24836783, винесена головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Шатохіним О.П., не підлягає скасуванню. При цьому суд першої інстанції також зазначив, що позивачем оскаржуються дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександра Миколайовича, щодо відкриття виконавчого провадження, в той час як виконавче провадження відкрито головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Шатохіним О.П.

Перевіряючи доводи щодо строків пред'явлення до примусового виконання виконавчого напису, з посиланням на вимоги ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи переривання строків, суд першої інстанції відхилив посилання позивача - ОСОБА_1 на те, що виконавчий документ стягувачем - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пред'явлено до виконання після закінчення встановленого Законом України «Про виконавче провадження» строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, оскільки як встановлено при розгляді справи, виконавчий напис неодноразово пред'являвся стягувачем до виконання, та повертався відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області стягувачу у зв'язку з неможливістю його виконання у повному обсязі чи частково, що відповідно не позбавляло права стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що при відкритті виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу у розмірі 153447164грн., шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,0500 га., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: АДРЕСА_1, відділ Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області діяв виключно на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в частині щодо визнання незаконними дій Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області в особі головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександра Миколайовича щодо відкриття виконавчого провадження, є безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Також суд першої інстанції зауважив, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.03.2015 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.06.2015р., по справі №509/1025/13-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», приватного нотаріуса Куркан Наталії Федорівни, третьої особи Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про визнання виконавчого напису від 01.02.2008р. №300 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що в межах розгляду зазначеної цивільної справи суд апеляційної інстанції, встановив, що виконавчий напис за реєстраційним номером 300 від 01.02.2008р., на підставі договору іпотеки від 28.02.2007р., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталією Федорівною, вчинений у відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Перевіряючи доводи позивача щодо відсутності доказів направлення державним виконавцем документів у виконавчому провадженні, суд першої інстанції послався на приписи ст. 24, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якими встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, та встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Так суд першої інстанції встановив, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №24836783 від 02.03.2011р., з урахуванням вимог ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», надіслана на адресу ОСОБА_1 03.03.2011р., що підтверджено матеріалами справи, зокрема належним чином засвідченими копіями листа відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області №2141/В-5/417, а також належним чином засвідченою копією витягу з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції за період з 04.01.2011р. по 19.07.2011р.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за умови авансування стягувачем в порядку, передбаченому цим Законом, витрат на проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися учасникам виконавчого провадження рекомендованими листами.

Проте позивач - ОСОБА_1 не наддав доказів на підтвердження авансування стягувачем витрат відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області на проведення виконавчих дій.

Провівши системний аналіз ч. 1, ч. 5 ст. 52, ч. 1 ст. 54, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції зазначив, що звернення стягнення допускається виключно на майно, що належить боржнику на праві приватної власності, а фіксування проведення виконавчої дії про опис майна боржника і накладення на нього арешту здійснює державний виконавець у акті опису й арешту майна боржника.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що в ході проведення виконавчих дій, у присутності понятих, проведений опис майна, що належить божнику, зокрема, житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами (трьох поверховий), та земельної ділянки, площею 0,0500га., про що головним державним виконавцем ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич О.М. складений Акт опису й арешту майна, у якому зазначено, що на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним; описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримав ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку, що при проведенні опису майна боржника та накладенні на нього арешту, відповідач діяв суто в межах приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Також перевіряючи доводи адміністративного позову, з посиланням на ст. 14, ч. 7 ст. 57, ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, суд першої інстанції встановив, що 24.10.2011р. заступником начальника ВДВС Овідіопольського районного управління юстиції Хіміч О.М., при примусовому виконанні виконавчого напису №300 від 28.02.2007р., встановлено, що боржник у добровільному порядку вимоги виконавчого документа не виконав; 17.10.2011року при проведенні виконавчих дій складений акт опису й арешту майна, що належить ОСОБА_1, у зв'язку з чим винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб'єкта оціночної діяльності СПД ОСОБА_10 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_2 від 26.12.2008р.) в особі - спеціаліста ОСОБА_11, яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №5465, яке видано Фондом державного майна України від 27.10.2007року.

На виконання постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 24.10.2011р., СПД ОСОБА_10 складений Звіт №04.11/11 з оцінки ринкової вартості індивідуального житлового будинку, загальною площею 406,3кв.м., розташованого на земельній ділянці, загальною площею 0,0500га., за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до висновку якого вартість індивідуального житлового будинку, загальною площею 406,3кв.м., розташованого на земельній ділянці, загальною площею 0,0500га. становить 1126732грн., а вартість земельної ділянки, площею 0,0500га., призначеного для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 323016грн.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до матеріалів справи, 16.11.2011р. відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, у тому числі, на адресу ОСОБА_1 надісланий лист №13334, яким адресата повідомлено, що на підставі ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» проведена оцінка арештованого майна боржника, в листі зазначена вартість арештованого майна та вказано, що з експертною оцінкою майна, належного ОСОБА_1, можливо ознайомитися у відділі Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, та роз'яснено право оскарження експертної оцінки у 10-ти денний термін з дня її отримання.

Встановив суд першої інстанції також відповідність дій відповідача вимогам ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно було передано на реалізацію, На підставі постанови від 07.03.2012р. про передачу майна стягувачу, головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Химич О.М. складений Акт про передачу майна стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок погашення боргу від 07.03.2012р.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що постанова про передачу майна стягувану від 07.03.2012р., та акт про передачу майна стягувану від 07.03.2012р. затверджені начальником відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Костенко Р.В., та на їх підставі 10.04.2014р. приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» видано Свідоцтво, яким посвідчено, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на праві власності належить майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,3кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0500га., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначив суд першої інстанції і про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що свідоцтво від 10.04.2014р. про право власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в законодавчо визначеному порядку визнано недійсним.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи, фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, при вчиненні виконавчих дій, діяв виключно на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, представника третьої особи, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору по справі є правомірність дій щодо відкриття виконавчого провадження і накладання арешту на все майно ОСОБА_1; правомірність дій щодо проведення оцінки даного майна та його передачу в рахунок погашення заборгованості стягувачу - публічному акціонерному товариству Банк «Фінанси та Кредит»; правомірність постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Химич Олександра Миколайовича про передачу майна стягувачу від 07.03.2012 р.

Зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт посилається на відсутність в судовому рішенні належного обґрунтування та детального аналізу всіх доводів викладених в адміністративному позові.

Зокрема апелянт зазначає на відсутність в резолютивній частині судового рішення висновку по суті вимог стосовно дій щодо відкриття виконавчого провадження і накладання арешту на все майно ОСОБА_1; правомірність дій щодо проведення оцінки даного майна та його передачу в рахунок погашення заборгованості стягувачу - публічному акціонерному товариству Банк «Фінанси та Кредит».

Ці доводи апеляційний суд відхиляє, оскільки оскаржена постанова відповідає вимогам ст. 163 КАС України, ухвалена на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, та відповідно до норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Зазначає апелянт і про порушення його права на судовий захист, визначеного ст. 55 Конституції України, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності в порядку письмового провадження; без розгляду клопотання позивача про витребування доказів та без ухвалення по цьому клопотанню вмотивованого судового рішення по суті.

Апеляційний суд також відхиляє доводи щодо не розгляду клопотання позивача про витребування доказів по справі, оскільки вони не відповідають дійсності та спростовані відомостями журналу судового засідання від 04.03.2016 року, відповідно до якого зазначене клопотання розглянуто судом першої інстанції та у його задоволенні відмовлено (т. 4 а.с. 83-87).

Надуманими також є доводи апелянта щодо протиправності розгляду судом першої інстанції справи в порядку письмового провадження, оскільки до постановлення судом першої інстанції у судовому засіданні 04.03.2016 року протокольної ухвали про розгляд справи в порядку письмового провадження, по справі зібрані всі докази, отримані пояснення сторін, розглянуті всі клопотання, що підтверджено матеріалами справи.

Доводи щодо упередженості суду, апеляційний суд відхиляє як такі, що не відповідають дійсності, та спростовані матеріалами справи, оскільки справа розглянута суддею визначеному в порядку встановленому нормами КАС України. Щодо відсутності протоколу розподілу справ між суддями, апеляційний суд зазначає, що на час звернення позивача до суду першої інстанції з адміністративним позовом 29.04.2014 року, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням РСУ № 30 від 26.11.2010 р. (в редакції чинній на час подання позову) не було передбачення роздрукування протоколу автоматизованого розподілу судових справ (пункт 3).

Також суд апеляційний суд відхиляє посилання апелянта як на упередженість суду, - неврахування судом першої інстанції факту реєстрації неповнолітньої особи в будинку, який був примусового відчужений в рахунок погашення заборгованості.

При цьому апеляційний суд зазначає, що спірні правовідносини по справі виникли в період з березня 2011 року по березень 2012 року, проте відповідно до матеріалів справи (т. 1 а.с. 244-245) неповнолітній ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, 17 червня 2014 року.

Апеляційний суд вважає помилковими доводи апелянта щодо протиправного не дослідження судом першої інстанції питання передачі виконавчого провадження від одного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби, з посиланням на приписи Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., що на думку апелянта є підставою для визнання оскаржених дій протиправними.

Апеляційний суд зазначає, що Інструкція з організації примусового виконання рішень, на яку посилається апелянт затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., тобто вже після вчинення оскаржених дій та прийняття державним виконавцем оскарженої постанови від 07 березня 2012 року, а тому до спірних правовідносин положення цієї інструкції не застосовуються.

Натомість на час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 38/5 від 17.02.2004 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.05.2004 року за № 625/9224, відповідно до якого передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого в межах органу ДВС здійснювалась за рішенням керівника цього органу ДВС (абз. 8 п. 1.4, п. 2.1). При цьому зазначеним Порядком встановлювалось, що у разі передачі виконавчого провадження від одного виконавця до іншого в межах одного органу ДВС, передача здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу ДВС без винесення постанови, так саме як виконавче провадження приймається державним виконавцем до виконання на підставі письмового доручення без винесення постанови про прийняття його до виконання (абз. 2 п. 2.2 Порядку).

В силу приписів ст. 72 КАС України, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які стосуються підстав вчинення нотаріусом виконавчого напису від 01.02.2008 р., оскільки правомірність виконавчого напису №300 від 01.02.2008р., виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., встановлена рішенням Овідіопольського районного суду одеської області від 06 березня 2015 року по справі № 509/1025/13-ц (ЄДРСР № 43047344), яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2016 року (ЄДРСР № 46508116). При цьому відкриття касаційного провадження по справі № 509/1025/13-ц, на що посилається апелянт, не є правовою підставою для визначення виконавчого напису нотаріуса таким, що не відповідає вимогам закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо не надання належної правової оцінки доводам позивача в частині того, що виконавчий напис нотаріуса від 01.02.2008р. №300 пред'явлено публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» до виконання до відділу ДВС після закінчення строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», апеляційний суд зазначає, що питання щодо строків пред'явлення до примусового виконання виконавчого напису нотаріуса досліджено судом першої інстанції, що відображено в мотивувальній частині оскарженої постанови суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо дотримання публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» строків пред'явлення до примусового виконання виконавчого напису №300 від 01.02.2008р., виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи (т. 2 а.с. 3) виконавчий напис №300 від 01.02.2008р., виданого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., неодноразово пред'являвся до примусового виконання, але повертався без виконання 03.07.2009 р., 30.06.2010 р., 29.10.2010 р.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на 01.02.2008 року) державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі написи нотаріусів, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років. При цьому статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені обставини за якими переривається строк пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, зокрема:

а) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

б) частковим виконанням рішення боржником;

в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

04 листопада 2010 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» N 2677-VI, який набрав чинності з 08.03.2011 р.

Пунктом 1 розділу І цього Закону викладений у новій редакції Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Пунктом 4 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 4 листопада 2010 року N 2677-VI, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, в редакції закону N 2677-VI від 04.11.2010 р., статтею 23 встановлені положення щодо переривання строків давності пред'явлення виконавчого документу до виконання, які аналогічні положенням ст. 22 цього Закону в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого напису нотаріуса.

Не приймає апеляційний суд також доводи апелянта щодо помилковості висновків суду першої інстанції про наявність підстав для направлення у виконавчому провадження поштової кореспонденції рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, документи виконавчого провадження можуть надсилатись його учасникам рекомендованими листами, але тільки за умови авансування стягувачем, у порядку передбаченому законом,витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Така норма закріплена у ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній до 08.03.2011 року, та в частині 2 статті 31 ціього ж закону, в редакції чинній з 08.03.2011 року.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до наданої копії виконавчого провадження (т. 1 а.с. 138), стягувачем - публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» до ДВС була надана заява, в якій висловлено бажання стягувача авансувати витрати на проведення виконавчих дій. Проте зазначена заява не є доказом здійснення стягувачем відповідного авансування, як вважає апелянт, оскільки належним доказом здійснення авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій є платіжний документ про внесення стягувачем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певної грошової суми для здійснення необхідних витрат, що встановлено ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій.

Щодо порушень в ході вчинення дій з опису та арешту майна, проведення експертизи та оцінки майна, на які посилається апелянт, апеляційний суд зазначає, що ці доводи ґрунтуються на припущеннях внаслідок помилкового розуміння апелянтом норм матеріального права.

При цьому апеляційний суд зазначає, що апелянт ні до суду першої інстанції, ні при апеляційному перегляді справи не надав належних та допустимих доказів протиправності проникнення сторонніх осіб (державного виконавця, експерта та ін.) у його приватне домоволодіння, якими є, окрім іншого, звернення до правоохоронних органів щодо протиправного проникнення до приватного домоволодіння.

Також апеляційний суд вважає помилковими доводи апелянта щодо не роз'яснення апелянту його прав як учаснику виконавчого провадження, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами виконавчого провадження (т. 1 а.с. 129-235), зокрема листом про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, підписом апелянта на акті опису та арешту майна, листом про можливість ознайомлення з експертною оцінкою та можливість її оскарження, листом про направлення апелянту акту про передачу майна стягувачу та постанови про передачу майна стягувачу, листом про направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження. В оскарженій постанові суд першої інстанції дослідив зазначені документи, надав їм правильну правову оцінку, яка не спростовується доводами апеляційної скарги.

Враховуючи те, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив всі докази по справі та надав їм правильну оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги.

При цьому апеляційний суд зауважує, що наведені в апеляційній скарзі доводи ґрунтуються на помилковому розумінні апелентом норм матеріального і процесуального права, та здебільшого спрямовані на уникнення обов'язку з виконання своїх зобов'язань за договором іпотеки та виконавчим написом нотаріуса.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідності виконавчих дій вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-72, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 03.01.2017 р.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець