Справа № 803/1754/16
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2017 року Справа № 803/1754/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О. А.,

при секретарі судового засідання Веремчука В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Груника А.М.,

представника відповідача Панасюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби», зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби» та зобов`язання вчинити дії шляхом видачі ОСОБА_1 посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби» та визнати ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який загинув в зоні проведення антитерористичної операції 29.04.2014 в м. Харцизьк. Вказана обставина підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2016 по справі №161/10648/16-ц про встановлення факту, що має юридичне значення, яким встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що має право на отримання посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби». В зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до Волинського обласного військового комісаріату з заявою про видачу відповідного посвідчення, проте, отримала відмову, з якої слідує, що підстав для видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби» позивач не має, оскільки проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Позивач вважає таке рішення відповідача незаконним та необґрунтованим, а тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Волинського обласного військового комісаріату про відмову у видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби», зобов`язання вчинити дії шляхом видачі ОСОБА_1 посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби».

Ухвалою суду від 05.12.2016 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_1 членом сім`ї ОСОБА_2 , який загинув в зоні проведення антитерористичної операції під час проходження військової служби (а. с. 8).

В судовому засіданні позивач та представник позивача у повному обсязі підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав у зв`язку з його безпідставністю. Суду пояснив, що відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з загиблим ОСОБА_2 не свідчить про наявність у позивача прав, передбачених для подружжя, а відтак, не надає підстав для надання їй статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби» та видачі відповідного посвідчення. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.09.2016 по справі №161/10648/16-ц про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 5).

З метою отримання соціального захисту, ОСОБА_1 звернулася до Волинського обласного військового комісаріату з заявою про надання статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби» та видачу відповідного посвідчення.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2016 № ВЗС/1404 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, оскільки, у відповідності до статті 21 Сімейного кодексу України, проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (а. с. 6)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно із частиною шостою статті 18 Закону Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - інваліди з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» установлено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками N 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.

Наказом Міністерства Оборони України №937 від 31.12.2014 року затверджено Інструкцію з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, згідно пункту 4.16 якої вбачається, що членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».

Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства, суд зазначає, що до членів сім`ї, які мають право користування пільгами членів сім`ї військовослужбовців, які загинули під час виконання військового обов`язку відносяться батько, матір, дружина, чоловік або дитина.

При цьому, відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною четвертою статті 3 СК України визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно приписів частини першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, але не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки.

Такі відносини подібні до шлюбних, однак, попри цю схожість, вони не ототожнюються з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», тобто - «подружжя», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб`єкта правовідносин між собою.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чітко й однозначно визначено, що до членів сімей загиблих військовослужбовців належать один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні, до яких жінка чи чоловік, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать.

Отже, встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верхового Суду України від 10.03.2015 по справі № 21-615а14.

За правилами частини першої статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем не надано обґрунтованих доказів протиправної бездіяльності відповідача щодо відмови у наданні статусу члена сім`ї військовослужбовця, який помер (загинув) під час проходження військової служби, а також відсутні підстави для зобов`язання відповідача видати відповідне посвідчення, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, з огляду на що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 11, 17, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у видачі посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби», зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 06 січня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О. А. Лозовський