Справа № 622/1435/16-а
Суддя: Чернова О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1435/16-а
ПОСТАНОВА

іменем України

27.12.2016 смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Чернової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суд із позовом до Харківської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.08.2016 року ним в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС ввезено на митну територію України транспортний засіб особистого користування «Audi А4», державний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_1 з метою транзиту. У зв'язку із тим, що вказаний транспортний засіб вийшов з ладу та знаходиться на станції технічного обслуговування, позивачем у встановлений ст. 95 МК України строк не було можливості вивезти транспортний засіб за межі митної території України. 15.11.2016 року Харківською митницею ДФС було винесено постанову в справі про порушення митних правил №663/80700/16, відповідно до якої позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Зазначену постанову вважає незаконною з підстав порушення відповідачем процедури розгляду справи, які полягали у неналежному повідомленні позивача про розгляд справи, у розгляді справи за його відсутності, а також з підстав порушення строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, справу про порушення митних правил розглянуто неповноважним органом.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив провести розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Харківської митниці ДФС, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, у судове засідання не прибув, просив розглянути справу у відсутності представника, подав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що в діях позивача встановлено наявність порушення ч.3 ст.470 МК України, позивач до митних органів щодо настання дії обставин непереборної сили або у зв'язку з аварією не звертався, документальні підтвердження про обставини, які б перешкоджали вивезти автомобіль у встановлені строки, відсутні. У справі про порушення митних правил ОСОБА_1 приймав участь, надавав письмові пояснення, йому вручено копію протоколу. Позивач власноруч вносив запис у протоколі, розписався про дату і час розгляду справи, зазначив про розгляд справи за його відсутності, визнав наявність складу правопорушення в його діях. Вважає, що порушень прав позивача при розгляді протоколу та притягненні до відповідальності не допущено.Відповідно до ст. 493 МК України Харківська митниця ДФС є повноважним органом на здійснення провадження про порушення митних правил, оскільки в зоні її діяльності було виявлено таке порушення.

Оскільки визначене ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, то з огляду на приписи ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 318 Митного кодексу України (далі - МК України) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Пунктом першим статті 320 МК України встановлено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Загальні положення щодо митних режимів містяться у МК України, відповідно до частин першої та другої статті 71 якого вказано, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Визначення митного режиму "транзит" міститься у статті 90 МК України та означає митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 73 МК України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною четвертою статті 92 МК України встановлено, що для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

2) у випадках, визначених законодавством, надати органу доходів і зборів дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Відповідно до частини першої статті 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 12.09.2016 року у м.Харкові було зупинено транспортний засіб «Audi А4», д.р.н. (LT) НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, що рухався за адресою вул. Клочківська міста Харкова. Було виявлено, що ОСОБА_1 16.08.2016 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС у митному режимі «транзит» було ввезено на митну територію України автомобіль «Audi А4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, кінцева дата строку транзиту якого 26.08.2016 року. ОСОБА_1 на дату складання протоколу не вивіз зазначений транспортний засіб за межі митної території та не звертався до будь-якої митниці ДФС із заявою про факт поломки автомобіля, чим перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного переміщення транспортного засобу через митну територію України більше ніж на десять діб, що має ознаки порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України (а.с.82, 86, 88-93).

Загальні положення щодо порушень митних правил та відповідальності за них містяться у розділі XVIII Митного кодексу України.

Зокрема, у частині першій статті 458 МК України вказано, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані:

1) дату і місце його складення;

2) посаду, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол;

3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил;

5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення;

6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є;

7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу;

8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Протокол, а також вилучені товари, транспортні засоби комерційного призначення та документи, зазначені в протоколі, передаються до митниці, в зоні якої виявлено порушення митних правил.

Згідно ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

У відповідності до ст. 493 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

12.09.2016 року головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС Блудовим А.В. складено протокол про порушення митних правил №663/80700/16 відносно ОСОБА_1 про порушення останнім митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України. У справі про порушення митних правил останній приймав участь, надавав письмові пояснення. Протокол складено в присутності ОСОБА_1, який власноруч зробив запис у протоколі, визнав наявність складу правопорушення в його діях, розписався про отримання примірнику протоколу, в якому зазначено дату і час розгляду справи, просив розглянути справу за його відсутності і направити копію постанови на його адресу, зобов'язався сплатити штраф у встановлені строки та вивезти після цього автомобіль із України (а.с. 84-85, 87).

20.09.2016 року ОСОБА_1 викликався до Харківської митниці ДФС для опитування, запропоновано надати документи, які підтверджують місцезнаходження автомобіля марки «Audi А4», р.н. НОМЕР_1. Зазначену повістку ОСОБА_1, отримав 24.09.2016 року (а.с.95-96).

15.11.2016 року заступником начальника Харківської митниці ДФС- начальником Управління боротьби з митними правопорушеннями Волокітіним Є.П. прийнято постанову в справі про порушення митних правил №663/80700/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грн. Дану постанову було отримано ОСОБА_1 19.11.2016 року (а.с.79-81).

Станом на 15.11.2016 року не зареєстрований факт вивезення автомобіля «Audi А4», р.н. НОМЕР_1, за межі митної території України (а.с.97-98).

ОСОБА_1 в поясненні від 12.09.2016 року (а.с.87) зазначив, що не зміг своєчасно вивезти автомобіль у зв'язку із його поломкою, на СТО не звертався, тому як ремонт здійснював самостійно, в своїй позовній заяві зазначив про те, що автомобіль «Audi А4», р.н. НОМЕР_1, вийшов з ладу та перебуває на станції технічного обслуговування. В підтвердження цих доводів ОСОБА_1 не надав будь-які документи.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду відповідачем надано копію матеріалів справи про порушення митних правил, при дослідженні яких судом не встановлено порушення вищевикладених вимог закону з боку відповідача Харківської митниці ДФС при притягненні до відповідальності за порушення митних правил позивача ОСОБА_1.

Позивачем не надано доказів, які б спростовували матеріали провадження у справі про порушення митних правил. Доводи позивача про те, що він не був повідомлений про розгляд справи та про порушення строків накладення адміністративного стягнення і розгляд справи неповноважним органом спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів, які спростовували матеріали провадження у справі про порушення митних правил та останній не оскаржував постанову по подіям, які стали підставою провадження у справі про порушення митних правил, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримані всі вимоги чинного Митного кодексу України під час прийняття оскаржуваного рішення.

У зв'язку з викладеним підстави для скасування постанови відсутні, а тому заявлений позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Втім положення ч. 2 ст. 171-2 КАС України визнано такими, що не відповідають Конституції України згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. №3-рп/2015). Тому порядок оскарження постанови слід у резолютивній частині визначити загальний.

Керуючись ст.ст. 11, 70-71, 160-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Золочівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. В. ЧерноваЧернова