Справа № 175/4799/16-а
Суддя: Борисов С. А.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4799/16-а
Провадження № 2-а/175/115/16
Справа №175/4799/16-а
Провадження №2/175/115/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

за участю секретаря Єльшиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо не проведення перерахунку пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 з 13.06.2016 року. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 з 13.06.2016 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90% від сум заробітної плати вказаної в довідці №1340 від 08 серпня 2016 року, яка видана виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги адміністративного позову та просила задовольнити їх.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області надав суду письмові заперечення в яких вказав, що УПФ Дніпропетровського району Дніпропетровської області вважає, що з 01.05.2016 року введено в дію Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року, яким перерахунки пенсій державним службовцям не передбачено. Вважає, що відмовляючи ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії як державному службовцю з 01.12.2016 року УПФ діяло законно та обґрунтовано, підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 не вбачає. У судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

ОСОБА_1 у 2010 році вийшла на пенсію державного службовця з посади державного службовця.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія була призначена в розмірі 90% від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На час призначення пенсії статтею 37-1 вищевказаного Закону було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01.12.2015 року згідно постанови Кабінету міністрів України №1013 від 09.12.2015 року було проведено підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Для перерахунку пенсії з 01.12.2015 року ОСОБА_1 була подана заява про перерахунок з 01.12.2015 року пенсії державного службовця, у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату №1340 від 08.08.2016 року.

Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області листом №4755/02/22 від 09.12.2016 року відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії мотивуючи це тим, що пунктом 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року було скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексу України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Оскільки право на призначення пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 отримала раніше прийняття вищевказаного Закону та вважає дії УПФ неправомірними, та такими, що порушують її конституційні права з наступних підстав.

На день виходу ОСОБА_1 на пенсію право на одержання пенсії державних службовців мали особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали па посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців - незалежно від міста роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалась на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця з цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно статті 8 Конституції України в України визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормою прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що «конституційні прана і свобода людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Принцип перспективної дії норми Закону на який посилається УПФ поширюється тільки на відносини, які виникли після введення в дію змін в Закони.

Зміни в законодавстві щодо умов і підстав скасування спеціальних видів пенсій істотно погіршують умови пенсійного забезпечення ОСОБА_1

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року, ухваленого у справі №1-2/2013 р. зокрема також вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладені ним у постанові № 21-630а 14 від 10.02.2015 року, згідно яких зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужений шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям проводиться перерахунок пенсії державного службовця з дати підвищення заробітної плати, тому норми закону, які були змінені після призначення пенсії ОСОБА_1 повинні застосовуватись до її пенсійної виплати.

Управління не звернуло увагу на те, що предметом подання ОСОБА_1 заяви є прохання призначити пенсію та здійснити перерахунок пенсії.

Отже, на підставі вищевикладеного та виходячи з системного аналізу положень статей 22, 64 Конституції України, правових позицій Конституційного Суду України можна зробити висновок, конституційний принцип гарантованості конституційних прав і свободи конкретизований через вимогу неможливості їх скасування або звуження, поширюється також на норми матеріального і соціального забезпечення державних службовців та їх соціального захисту.

Таким чином, матеріальні та соціальні гарантії державного службовця, які були встановлені на день виходу ОСОБА_1 на пенсію не можуть бути обмежені або скасовані за новими законами, ані внесенням змін до чинних законів. Право на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Позовні вимоги у частині перерахунку пенсії за період з 01 грудня 2015 року по 12 червня 2016 року залишити без розгляду, у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 з урахуванням строків позовної давності.

Згідно зі ст. 94 КАС України з Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 17, 19, 71, 86, 94, 99, 100, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 1832, 2442 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду за період з 01 грудня 2015 року по 12 червня 2016 року.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо не проведення перерахунку пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) з 13.06.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) з 13.06.2016 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90% від сум заробітної плати вказаної в довідці №1340 від 08 серпня 2016 року, яка видана виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.А. Борисов