Справа № 755/18221/16-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з позовом до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогами зобов'язати Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02 листопада 2016 року згідно довідки Прокуратури міста Києва від 22 березня 2016 року №18/175 з розрахунку 90% його місячної (чинної) заробітної плати, без обмежень її певним розміром, та виплатити різницю в пенсії з 01 січня 2016 року по 02 листопада 2016 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, посилається на те, що з жовтня 2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва ( правонаступником якого є Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві) і отримує пенсію, призначену відповідно до положень ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру». У зв'язку з черговим підвищенням заробітної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати. Особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням провести перерахунок раніше призначеної йому пенсії і встановити новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, яка зазначена у довідці Прокуратури міста Києва від 22.03.2016 року №18/175, та долучена до поданої заяви, однак відповідач відмовив у проведенні перерахунку. Позивач вважає, що відповідач не вірно трактує закон про його дію в часі, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Правовідносини щодо пенсійного забезпечення з державою у позивача виникли з 2002 року, тобто до прийняття законодавчих актів, на які посилається відповідач у своєму листі як на підставу відмови у здійсненні перерахунку пенсії, а норма Закону, на яку посилається відповідач, може застосовуватись до працівників лише при виході на пенсію після прийняття і вступу в закону силу даного Закону.

14 грудня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва відкрите провадження у адміністративній справі в порядку скороченого провадження.

06 січня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли заперечення Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи та наведені відповідачем підстави для відмови у задоволенні позову, які викладено у письмових запереченнях на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження, як це передбачено ст. 183-2 КАС України.

Судом встановлено, що з жовтня 2002 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва (правонаступником прав та обов'язків якого виступає Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві) та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90% відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12.07.2001 року).

02 листопада 2016 року позивач звернулась до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

15 листопада 2016 року (вих. №17891/13/Б-1350) Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у відповідь на звернення ОСОБА_1, повідомило про відмову у проведенні позивачу перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються по ряду законів, в тому числі ЗУ «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратило чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

У відповідності до норм Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІІІ в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру", відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, станом на день проведення перерахунку пенсії набув чинності Закон України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавці актів України", який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, з 01.01.2015 розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» становлять 60 % заробітної плати.

Однак, відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, положення яких - щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-УІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, частиною 13 статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно положень ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013 року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року.

Відповідно до Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами) замінено чотирма частинами такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1013 «Про впорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» підвищено заробітну плату працівників прокуратури.

Таким чином, з прийняттям постанови КМ України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 09 грудня 2015 року №1013 виникли підстави для перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний провести перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного чинного заробітку, з урахуванням стажу роботи в органах прокуратури, який перевищує максимальний граничний вік задля отримання пенсії даного виду, і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники підвищення заробітної плати, з урахуванням довідки Прокуратури міста Києва від 22 березня 2016 року за № 18/175, яка подавалась позивачем до пенсійного фонду для проведення перерахунку пенсії та в ксерокопії долучена до матеріалів справи.

При вирішенні спору, встановлюючи час, з якого потрібно зробити перерахунок призначеної позивачу пенсії, суд врахує положення частини 2 статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, а також вимоги частини 4 статті 99 КАС України згідно з якою якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, та з першого числа наступного місяця, якщо пенсіонер звернувся з відповідною заявою після 15-го числа.

Таким чином, суд вважає, що в межах даного спору позивачем доведено факт порушення його прав на проведення перерахунку раніше призначеної пенсії, в той же час відновлення порушених прав позивача шляхом проведення перерахунку пенсії має відбуватись з дати звернення позивача з відповідною заявою до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві , тобто з 02 листопада 2016 року.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині покладання на Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві зобов'язань виплатити позивачу різницю в пенсії за вислугу років за період, який визначений судом для проведення перерахунку, оскільки питання виплати пенсій не відноситься до повноважень органів пенсійного фонду України, які в межах своєї компетенції уповноваженні приймати рішення щодо призначення та проведення перерахунку раніше призначеної пенсії особам, які мають право на пенсію.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із способів захисту порушеного права, визначених ч.3 ст.105 КАС України, суд, встановивши наявність протиправної поведінки відповідача, як суб'єкта владних повноважень, має зобов'язати їх до правової поведінки, шляхом покладення певного обов'язку - здійснити нарахування та виплатити недоплачених сум додаткової пенсії, заподіяну здоров'ю, встановлених базовим законом, з урахуванням здійснених виплат.

За змістом положень ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із способів захисту порушеного права, визначених ч.3 ст.105 КАС України, суд, встановивши наявність протиправної поведінки відповідачів, як суб'єктів владних повноважень, має зобов'язати їх до правової поведінки, шляхом покладення певного обов'язку - здійснити нарахування та виплатити недоплачених сум допомоги, встановлених базовим законом, з урахуванням здійснених виплат.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії підлягає задоволенню частково в частині вимог, які стосуються зобов'язання Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Прокуратури міста Києва від 22 березня 2016 року за № 18/175 про заробітну плату за посадою, яку обіймав ОСОБА_1, у зв'язку з виходом на пенсію, відповідно до вимог частини 13, 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІ) у розмірі 90% від середнього заробітку, зазначеного у довідці Прокуратури міста Києва від 22 березня 2016 року за № 18/175, з 02 листопада 2016 року без обмеження розміру виплати пенсії, в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 100, 160-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Лівобережне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Прокуратури міста Києва від 22 березня 2016 року за № 18/175 про заробітну плату за посадою, яку обіймав ОСОБА_1, у зв'язку з виходом на пенсію, відповідно до вимог частини 13, 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІ) у розмірі 90% від середнього заробітку, зазначеного у довідці Прокуратури міста Києва від 22 березня 2016 року за № 18/175, з 02 листопада 2016 року без обмеження розміру виплати пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

С у д д я: