Справа № 804/6965/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 жовтня 2016 року Справа №804/6965/16
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., розглянувши у місті Дніпро матеріали адміністративного позову Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування рішення щодо застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2016р. Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі- ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова", підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС із позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.09.2016р.

Так, у прохальній частині позовної заяви, підприємством заявлено клопотання про визнання причин пропуску звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до суду із адміністративним позовом.

В обгрунтування вказаних клопотань позивач зазначив, що станом на день звернення до суду із даним адміністративним позовом ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова" знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що спричинене скороченням виробництва ракетно-космічної продукції, яка для підприємства є профілюючою, однак, не зважаючи на викладені обставини, позивачем здійснювались дії пов'язані з виділенням коштів на сплату судового збору за подання даного позову. Проте підприємство не знайшло можливості виділення коштів для сплати суми судового збору, у зв'язку з стрімким падінням фінансових результатів підприємства, дуже значним розміром заборгованості із виплати заробітної плати працівникам, великою кількістю рішень контролюючих органів про сплату боргу (недоїмки) та штрафних санкцій. Так, враховуючи вищенаведене, позивач стверджує, що з причин встановлення відсутності можливості виділення коштів на сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" було пропущено строк звернення до суду із позовною заявою. При цьому, у позовній заяві ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова" також зазначає, що, керуючись ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, на його думку, позивачем не порушено строки звернення з даним позовом до суду, однак підприємство вважає за доцільне звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

При вирішенні заявлених клопотань про визнання причин пропуску звернення до суду поважними та відновлення пропущеного строку звернення до суду із адміністративним позовом, суд виходить з наступного.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду має вирішуватися судом на стадії прийняття позовної заяви до розгляду, що має значення для подальшого руху позовної заяви (або відкриття провадження у справі, за наявності підстав для поновлення строку, або для залишення позовної заяви без розгляду, за відсутності таких підстав).

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із приписами ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, з матеріалів адміністративного позову вбачається, що ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.09.2016р.

Оскаржуваним рішенням на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" внаслідок несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування контролюючим органом застосовано до підприємства штраф у розмірі 1 630 586, 01 грн. за період з 23.02.2016р. по 05.09.2016р. та нараховано пеню у розмірі 1 246 598, 98 грн.

Згідно із приписами ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010р. - про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010р. - платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Так, у позовній заяві зазначено, що оскаржуване рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та пені надійшло на адресу підприємства - 15.09.2016р.

При цьому відомості щодо оскарження підприємством рішення № від 13.09.2016р. в порядку досудового врегулювання спору у матеріалах адміністративного позову відсутні.

Отже, зважаючи на викладене та враховуючи положення ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010р., ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова" до 26 вересня 2016 року мав можливість оскаржити рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.09.2016р. в адміністративному або судовому порядку, однак позивач такою можливістю не скористався.

Водночас підприємство звернулось до суду із даним адміністративним позовом лише - 19.10.2016 року.

Таким чином, ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним адміністративним позовом з порушенням встановленого Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010р. строку на звернення до адміністративного суду із позовом щодо оскарження рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Слід зауважити, що у прохальній частині позовної заяви ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду для оскарження рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС № від 13.09.2016р. - поважними та щодо відновлення вищезазначеного строку.

В описовій частині позовної заяві у якості обгрунтування клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду із адміністративним позовом підприємство зазначає, що станом на момент звернення до суду ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що спричинене скороченням виробництва ракетно-космічної продукції, проте позивачем, не зважаючи на зазначені обставини, здійснювалися дії пов'язані з виділенням коштів на сплату судового збору за подання даного позову. Так, у зв'язку з причин встановлення відсутності можливості виділення коштів на сплату судового збору за подання даного позову, позивачем було пропущено строк звернення з даною позовною заявою.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова" у позовній заяві не наведено.

При вирішення зазначених клопотань, суд виходить з наступного.

Реалізація права на судовий захист невід'ємно пов'язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Строки для процесуальних галузей права є однією з основоположних правових категорій, оскільки існування і розвиток процесуальних прав та обов'язків нерозривно пов'язані із плином часу, є однією з істотних характеристик виникнення, зміни та припинення відносин. Наявність визначеного строку є неодмінною умовою для належної реалізації прав, виконання зобов'язань, а також захисту прав та інтересів осіб.

Встановлення обмежених строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач посилається на відсутність у підприємства можливості виділення коштів для сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного позову.

При цьому, слід зауважити, що наведені доводи не можуть бути визнані поважною обставиною для пропущення строку для звернення до суду із адміністративним позовом, оскільки за наведених обставин позивач мав змогу разом із позовною заявою звернутись до суду в порядку, визначеному ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» із клопотанням щодо відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази наявності інших обставин, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Отже, обставини справи свідчать про те, що позивач будучи обізнаним про можливе порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваним рішенням у встановлений строк звернення до суду не звернувся, доказів обставин, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» не надано.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, яка є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інш. проти Великобританії" рішення від 22.10.1996, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980).

З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ДП "ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова" пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у зв'язку з відсутністю поважних причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи те, що судом не було знайдено підстав для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 107, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" про визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду для оскарження рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС № від 13.09.2016р. поважними та відновлення строку для звернення до адміністративного суду з метою оскарження рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС № від 13.09.2016р. - відмовити.

Позовну заяву Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо визнання протиправним та скасування рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 13.09.2016р. - залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із матеріалами позову направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяР.А. Барановський