Справа № 804/5569/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 р. Справа № 804/5569/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в якому позивач, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить:
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області №237 о/с від 26.08.2016 року, в частині звільнення ОСОБА_2, підполковника поліції;
- поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 26.08.2016 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що проведено атестування поліцейських ГУ НП в Дніпропетровській області, за результатами якої Атестаційна комісія прийняла рішення, що зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, яким визнано позивача таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. В подальшому, 26.08.2016 року наказом ГУ Національної поліції у Дніпропетровській області за №237 о/с, позивача звільнено за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність). Позивач вважає наказ №237 о/с є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. З огляду на вищевикладене, позивач має бути поновлений на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В наданих до суду запереченнях відповідачем зазначено, що атестування позивача проведено згідно наказу від 23.02.2016 року № 458 з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив службової кар'єри. На підставі цього атестаційною комісією прийнято рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. В подальшому, наказом №237 о/с від 26.08.2016 року ОСОБА_2 звільнено за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію». Крім того, 07.10.2015 року набув чинності ЗУ «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII, прикінцевими та перехідними положеннями якого, зокрема, передбачено повне припинення діяльності органів внутрішніх справ з їх подальшою ліквідацією. Відповідно до п. 8 розділу XI прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Національну поліцію», з дня опублікування цього Закону, всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники МВС України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надав заперечення, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з вересня 2001 року.
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1о/с «Щодо особового складу», згідно з пунктом 9 та 12 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» позивач, який мав спеціальне звання підполковника міліції, був прийнятий начальником Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції, присвоївши йому спеціальне звання підполковника поліції.
Як свідчить атестаційний лист від 26.07.2016 року, ОСОБА_2 отримав 17 балів з 60 за тестування загальних навичок та 21 з 60 за професійне тестування. Згідно з результатами атестаційної комісії ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
Наказом від 26.08.2016 року № 237 о/с відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність - на підставі атестаційного листа) звільнено підполковника поліції ОСОБА_2 начальника Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції, з 26 липня 2016 року.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 26.07.2016 року, оформлене Атестаційним листом та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа в частині зазначення «4 - займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» прийняте відносно ОСОБА_2.
Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Національної поліції України - залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі № 804/5280/16 - залишити без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, за такої підстави, як скасування рішення (висновок) атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 26.07.2016 року є фактом встановленим, який не підлягає доведенню в силу статті ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про скасування наказу №237 о/с від 26.08.2016 року про звільнення ОСОБА_2, прийнятого на підставі атестаційного листа від 26.07.2016 року.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Враховуючи, що Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано питання поновлення на службі, суд вбачає наявними підстави застосування в даному випадку норм Кодексу законів про працю України.
Також, оскільки судовим розглядом справи доведено протиправність звільнення позивача, що спричинило вимушений прогул, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
У свою чергу, пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.08.2016р. № 237 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_2.
Поновити ОСОБА_2 з 26.08.2016 року на посаді начальника Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції.
Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26.08.2016 р. по дату поновлення на роботі.
Допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_2 з 26.08.2016 року на посаді начальника Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова