Справа № 335/13667/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача Посних В.О., представника третьої особи Назаренка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Посних Владислава Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Посних В.О,, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 02.12.2016 р. в м. Запоріжжі по вул. Фільтровій 15/45 на нього, ОСОБА_1 складено постанову серії АР №766108 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУАП та накладено адміністративне стягнення за те, що 02.12.2016 р., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом БМВ - 525 Д державний номер НОМЕР_1 о 12 годині в м.Запоріжжі по вул. Павлокікаська 45 був учасником ДТП та не надав поліс обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.6 Правил дорожнього руху. Вважає, що постанова є необґрунтованою та незаконною з наступних підстав: під час вказаного ДТП позивач був постраждалим, а протокол про скоєння правопорушення передбаченого ст.124 КУАП було складено на водія ОСОБА_4, в його діях ознак правопорушення співробітниками поліції не встановлено. Статею 21.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Крім того, постанова була винесена прямо на дорозі, всупереч рішенню Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015р. за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КпАП України: за яким положення ст. 276 КпАП в частині "розгляду справи за місцем правопорушення" потрібно трактувати наступним чином: "за місцем" - значить в рамках відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Просить суд скасувати постанову АР№ 766108 по справі про адміністративне правопорушення від 02.12.2016 року, винесену ОСОБА_5, Поліцейським роти №2 батальйону №2 УПП у М.Запоріжжі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП на ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що дійсно під час керування мав при собі поліс, термін дії якого сплив, однак у подальшому йому чинний полісна його прохання підвезли знайомы, про що він повідомив інспектора.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечує, надав суду письмові заперечення та диск із відеофіксацією, зазначив, що 02.12.2016 року, під час несення служби по охороні громадського порядку в м. Запоріжжі надійшло завдання про те, що в м. Запоріжжі на перехресті вул. Павлокічкаська та вул. Фільтрова сталось порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. При приїзді на місце дорожньо-транспортної пригоди були встановлені два учасника один з яких був ОСОБА_1 Оскільки згідно ч.1, п.2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" були підстави для перевірки документів особи, а саме: Поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п.2.4. "а" Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред'явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме:а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;б) реєстраційний документ на транспортний засіб; в) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачу були роз'яснені його права. Позивач ОСОБА_1 не мав (не надав) полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів під час складання адміністративних матеріалів за ст. 124 КупАП, що підтверджується відеозаписом. Клопотання щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за адресою м. Запоріжжя вул. Перемоги,96 не заявляв.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечує, зазначив, що відповідач діяв в межах Закону, а позивач і сам у судовому засіданні і не оспорює, що не мав про собі поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Весь час у інспектора патрульної поліції працювала нагрудна відеокамера, яка зафіксувала факт скоєння адміністративного правопорушення. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача. Суду також надано диск із відеофіксацією нагрудною камерою.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, відповідача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, дослідивши відеозапис наданий відповідачем, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, так як, водій ОСОБА_1 при керуванні автомобілем дійсно порушив Правила дорожнього руху - керував автомобілем, не маючи при собі і не надав полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів під час складання адміністративних матеріалів за ст. 124 КупАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Знання Правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій нанесення збитків майну, нанесення шкоди здоров'ю. Усяка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їхніх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 2.4.Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серія АР№ 766108 від 02.12.2016 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки БМВ-525Д, номерний знак НОМЕР_3 по вул.. о 12 годині в м.Запоріжжі по вул.Павлокікаська 45 був учасником ДТП та не надав поліс обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.4 а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

За вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Вказані обставини підтверджуються постановою по справі про адміністративне правопорушення від 02.12.2016 року, серії АР№ 766108, яка відповідає вимогам ст. ст. 283-285 КУпАП, а тому являється доказом у справі про адміністративне правопорушення та відео фіксацією правопорушення.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП до адміністративний відповідальності притягуються водії за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Посилання позивача зазначені в позові, не можуть бути прийняті судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з пояснень письмових пояснень відповідача, матеріалів адміністративної справи та оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце.

З оглянутого відеозапису у судовому засіданні судом встановлено, що на цьому відео зафіксовано, що саме Позивач перебуває за кермом автомобіля БМВ525Д НОМЕР_1 і є учасником ДТП, при оформленні адміністративних матеріалів на вимогу інспектора пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повідомляє, що чинного полісу при собі не має, забув вдома, однак має копію полісу, який втратив чинність і може повідомити реквізити чинного полісу.

Зазначені обставини підтвердив і позивач у судовому засіданні.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують, оскільки санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 425 грн.

Інспектор при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Відповідачем представлено як доказ правомірності рішення інспектора диск з відеофіксацією з нагрудного реєстратора останнього, яким повністю спростовано доводи позивача про неправомірність дій цього інспектора при складанні постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача, зокрема доведено, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, за що інспектор ПП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Слід зазначити, що приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Аналогічне положення закріплено в пп. "ґ" п. 2.1 затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Оскільки інспектор патрульної поліції оформлював матеріали дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено і самим позивачем, він мав законний привод вимагати у ОСОБА_1 поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних.

Суд критично ставиться до посилань позивача на наявність у нього вдома полісу, який був укладений 28.11.2016 року, оскільки за вимогами зазначених вище нормативно-правових актів водій транспортного засобу повинен, по-перше, мати при собі поліс, по-друге, пред'явити його для перевірки на вимогу поліцейського. Непред'явлення полісу поліцейському, незалежно від причин, не звільняє водія від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо доводів про порушення відповідачем його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення через порушення порядку розгляду адміністративної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З 08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і у статтю 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов'язку складати протокол у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (28.05.2016 року), слід дійти висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як позивач допустив порушення ПДР України, а тому, суд приходить до висновку, що постанова серії АР № 766108 від 02.12.2016 року є правомірною, складена з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

А тому, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 7 - 12, 70, 71, 86, 159 - 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Посних Владислава Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова