Справа № 2а-18563/10/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 лютого 2011 року 11:00 № 2а-18563/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В при секретарі судового засідання Хижняк І.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»
до державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва
проскасування податкового повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0,

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 лютого 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам розяснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва за результатами незаконно проведеної позапланової невиїзної перевірки товариству з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»безпідставно визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 55 228,00 грн. основного платежу та 27 614,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач проти позову заперечив із посиланням на правомірність проведеної перевірки, а також обґрунтованість висновків акту перевірки щодо порушення товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»вимог Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого позивачем безпідставно завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 57 132,00 грн.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва проведено позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «АЕКУС», відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору спільної діяльності від 09.02.1998 з товариством з обмеженою відповідальністю «Поступ», з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обовязкових платежів) при реалізації товарів народного вжитку, та в частині дотримання вимог податкового законодавства по податку на прибуток та податку на додану вартість з питань невідповідності залишків товарно-матеріальних цінностей за період з 01.01.2007 по 31.12.2009.

За результатами проведеної перевірки державною податковою інспекцією у Шевченківському району міста Києва складено акт від 14.07.2010 №1713/23-04/553512135, яким зафіксовано порушення товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»пункту 2.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість на суму 55 228,00 грн. за період 2008-2009 роки.

На підставі акту перевірки від 14.07.2010 №1713/23-04/553512135 державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0, яким товариству з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 55 228,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 27 614,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»до державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва подано первинну скаргу від 06.08.2010, в тому числі, на податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0, за результатами розгляду якої державна податкова інспекція у Шевченківському районі міста Києва рішенням про результати розгляду первинної скарги від 01.10.2010 №7308/10/25-026 залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»до державної податкової адміністрації у місті Києва подано повторну скаргу від 07.10.2010 на податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0, за результатами розгляду якої державною податковою адміністрацією у місті Києва вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін. При цьому, відповідно до змісту рішення про результати розгляду повторної скарги товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»порушено пункт 7.2 статті Закону України «Про податок на додану вартість», а не пункт 2.7 статті 7 Закону, як вказано в акті перевірки від 14.07.2010 №1713/23-04/553512135.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Аналізуючи доводи державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва щодо правомірності проведення податковим органом позапланової невиїзної перевірки платника податків на підставі статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», суд звертає увагу, що Закон України «Про державну податкову службу в Україні»розрізняє лише такі види перевірок як: невиїзні документальні, планові виїзні та позапланової виїзні перевірки.

Враховуючи той факт, що Законом України «Про державну податкову службу в Україні»податковому органу не надано право проводити позапланові невиїзні перевірки, суд наголошує на безпідставності та необґрунтованості доводів державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва щодо правомірності проведення такого виду перевірки на підставі статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Одночасно з викладеним, суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 3 підпункту 1.2 пункту 1 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 №327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №925/11205, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подачі.

Крім того, відповідно до абзацу другого підпункту «в»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків. При цьому, контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Суд звертає увагу, що за результатами аналізу положень підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», предметом дослідження камеральної (невиїзної) перевірки може бути лише правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків.

Крім того, порядок та підстави проведення невиїзних документальних перевірок платників податків відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначається виключно законами України.

Відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у податковій декларації даних протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Так само, відповідно до пункту 3 частини шостої статті статі 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виявлення недостовірності даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту, є однією з обставин, з якою закон повязує наявність підстав для проведення податковим органом позапланової виїзної перевірки платника податків.

Таким чином, враховуючи те, що державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва проведено перевірку, яка не передбачена законодавством як окремий вид перевірки, а саме: позапланову невиїзну перевірку, а також зважаючи на те, що така невиїзна (камеральна) перевірка проводилась не у спосіб, що передбачений Законом України «Про податок на додану вартість», суд дійшов висновку, що державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва вказану перевірку проведено з перевищенням меж встановленої законодавством компетенції.

Одночасно з викладеним, суд звертає увагу, що відповідно до змісту акта перевірки від 14.07.2010 №1713/23-04/553512135 державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»підпункту 2.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до підпункту 7.2.7 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажна митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість, або погашений податковий вексель.

Водночас, акт перевірки від 14.07.2010 №1713/23-04/553512135 не містить будь-яких посилань на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»як субєкт зовнішньоекономічної діяльності здійснював будь-який імпорт товарів на митну територію України, внаслідок чого у державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва були б підстави для висновку про необхідність підтвердження права на отримання податкового кредиту такими документами як вантажна митна декларація або погашений податковий вексель.

Натомість, висновок щодо завищення товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»суми податкового кредиту з податку на додану вартість державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва зроблено виходячи з відсутності на момент проведення перевірки податкових накладних по операціям з товариством з обмеженою відповідальністю «Годинниковий світ», а також з відсутності на двох податкових накладних їх порядкових номерів.

Також, суд звертає увагу на розбіжності сум завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, які зазначені в акті перевірки. Так, відповідно до змісту описової частини акту перевірки, товариство з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»у 2008 році безпідставно зависило податковий кредит на загальну суму 57 132,00 грн. за червень та вересень 2008 року. Водночас, у висновках акту перевірки вказується, що податковим органом донараховано податкові зобовязання з податку на додану вартість на суму 55 228,00 грн. за період липень, серпень, жовтень, грудень 2008 року, січень, лютий, березень, квітень 2009 року. Розрахунків або ж будь-яких пояснень щодо розбіжності у вказаних сумах, періодах та висновків акту перевірки представником відповідача суду надано не було.

Одночасно з викладеним, як вбачається з матеріалів справи акт перевірки №1713/23-04/553512135 датований 14.07.2009. Водночас, як вбачається з пояснень представників сторін, дійсна дата акту 14.07.2010.

Суд наголошує, що відповідно до підпункту 1.7 пункту 7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 №327, та який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 пункту 2 Порядку за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно: у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів; у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

Водночас, як вбачається з акту перевірки від 14.07.2010 №1713/23-04/553512135, пояснень щодо відсутності первинних документів від посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва не відбирались. Запит про надання документів для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обовязкових платежів) товариству з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»було направлено до початку перевірки - 16.04.2010. Жодних інших дій, спрямованих на встановлення дійсних обставин, з якими податковий орган повязував вчинення товариством з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»порушень податкового законодавства, державною податковою інспекцією у Шевченківському районі вчинено не було.

За таких обставин, враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення від 28.07.2010 №/0, яким товариству з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість, прийнято державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва без відповідного обґрунтування, висновки акту перевірки не відповідають обставинам, які досліджувались під час здійснення перевірки, а також зважаючи на те, що вказану перевірку проведено податковим органом з порушенням встановленої законодавством компетенції, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 69, 70, 71, 94 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 28.07.2010 №/0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЕКУС»витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 (три) грн. 40 (сорок) коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Літвінова

Постанову складено в повному обсязі 22 лютого 2011 року