Справа № 2-а-128-10-1012
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-а-128 2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Ковальовій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Вишгородського взводу УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій відповідача незаконними, скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення. Позивач посилається на те, що 28.07.2010 року відповідач своєю постановою серії АІ № 323031, визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зазначену постанову він вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

2.В протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності зазначено, що він керуючи автомобілем на дорозі Київ-Овруч ( 19 км), здійснюючи правий поворот, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, чим порушив п. 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.. 122 ч.2 КУАП. Жодного належного доказу вчинення ним правопорушення немає, навпаки, свідок ОСОБА_3 підтверджує відсутність у його діях складу правопорушення.

3.Сам протокол і постанова складені з порушенням норм КУАП. Так, п. 10.4 ПДР України передбачає правила, що регулюють початок та зміну напрямку руху. Розташування транспортних засобів на дорозі регулюється розділом 11 ПДР.

При розгляді адміністративної справи відповідачем порушено ст. 268 КУАП, оскільки відповідач склав протокол і разом з ним приніс з автомобіля оскаржувану постанову, які він підписав на вимогу інспектора, але це не свідчить про присутність при її розгляді справи. Позивач просить скасувати зазначену постанову, визнавши її незаконною.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені вище.

Відповідач чи його представник у судове засідання не з*явились, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомлено.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

28.07.2010 року відповідач склав протокол серії АІ1 № 075988 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за наступних обставин: «28.07.2010 року о 18 год. 50 хв. Керував т/з ДЕУ д/н АІ 4406 на а/д Київ-Овруч, яким здійснюючи правий поворот не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині., чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУАП». По суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що не згоден. Детальні пояснення буде викладати у скарзі до суду.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1, інспектор Войтенко О.Г. склав постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУАП і на нього накладено стягнення у розмірі 425 грн. При цьому у постанові жодним чином не обумовлено, чому інспектор не бере до уваги пояснення правопорушника, і чим вони спростовуються. Єдиним доказом вчинення позивачем правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Ст. 268 КУАП передбачає право особи, яка притягається до адмінвідповідальності давати пояснення.

Згідно ч.І ст. 287 КУАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУАП «доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків... показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення правил дорожнього руху..., а також іншими документами».

Будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених відповідачем у протоколі, і у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за перевищення швидкості, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи немає, як не надані вони і у судове засіданні. За правилами КАС України обовязок доведення правомірності своїх дій та рішень покладається саме на субєкт владних повноважень (відповідача). Відповідач у судове засідання не з*явився, заперечень проти позову не надіслав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інспектор, при розгляді справи і винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не намагався оцінити докази, жодного рапорту інших працівників ДАІ (учасників екіпажу ДАІ в даному випадку), свідків, які могли також спростувати пояснення позивача, не було відібрано. Тобто фактично інспектор ДАІ надав перевагу, не мотивуючи цього, одному доказу ( складеному ним особисто протоколу), і взагалі не розглядав і не оцінював такого доказу як пояснення правопорушника, а отже порушив при винесенні постанови вимоги ст. 252 КУАП про оцінку доказів за своїм внутрішнім переконання, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того ст. 255 КУАП, яка передбачає повноваження посадових осіб внутрішніх справ щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, до їх компетенції віднесено складання таких протоколів за ч. З, 4 ст. 122 КУАП. 4.2 ст. 122 КУАП сюди не віднесена, а отже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений не уповноваженою на те особою, а відповідно не може бути підставою для винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що складена постанова підлягає скасуванню, оскільки вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не доведене.

Керуючись, ст. 268, 287, 288, 289, 293 КУАП ст.ст. 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора ДПС Вишгородського взводу УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 28.07.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гри. скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :