Справа № 604/1117/16-а
Суддя: Сидорак Г. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/1117/16-а
Провадження № 2-а/604/2/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Білої Надії Романівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Тернополі, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Білої Надії Романівни (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Тернополі, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обгрунтовуючи свої вимоги, Позивач покликався на те, що 26 листопада 2016 року інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП лейтенантом поліції Білою Надією Романівною винесено постанову серії АР №179411 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту даної постанови 26 листопада 2016 року о 21-30 год. за адресою перехрестя вул. Б.Хмельницького - Привокзальна ОСОБА_1 здійснив рух на жовтий сигнал світлофора. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, інспектор патрульної поліції Біла Н.Р. винесла постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, незаконно розглянувши справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи; також позбавив Позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КупАП, чим порушив вимоги ст. ст. 278, 279КупАП. З огляду на вказане, Позивач бу вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судове засідання Позивач не з'явився, подав заяву згідно з якою просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подали заперечення проти позову у якому просисять справу слухати за їх відсутності, а також відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову посилаючись на те, що 26.11.2016 року в місті Тернополі на перехресті вул. Б.Хмельницького - Привокзальна Позивач здійснив рух на жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «Ґ» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ст. 9 Кодексу Україні про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР №179411 від 26 листопада 2016 року, 26 листопада 2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Б.Хмельницького - Привокзальна гр. ОСОБА_1 здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий), що забороняє рух, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (Ґ) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; на Позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Представником Відповідача в якості доказів на підтвердження доведення факту вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, та обґрунтованості винесення постанови до матеріалів справи надано аудіовізуальний засіб - диск, та фото фіксацію, з яких вбачається, що останнім порушено вимог п. 8.7.3 (Ґ) Правил дорожнього руху України, а саме: рух на заборонений сигнал світлофора (жовтий), що мало місце 26 листопада 2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Б.Хмельницького - Привокзальна.

Порушення Позивачем вищевказаних норм адміністративного законодавства підтверджується оглянутою у судовому засіданні відеофіксацією, наданою представником Відповідача, окрім цього із аудіовізуального засобу встановлено, що інспектором патрульної поліції роти №3, батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП лейтенантом поліції Білою Н.Р. були належним чином роз'яснені положення статей 307, 308 та права передбачені ст. 268 КУпАП, а також роз'яснено право, порядок та строки оскарження винесеної постанови.

Разом з тим, з системного аналізу норм Кодексу про адміністративні правопорушення встановлено наступне.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Вказане вбачається з Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, в якому зазначено, що: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Пунктом 2.3 вказаного Рішення передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 46000, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, де розташоване Управління патрульної поліції м. Тернополя.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що Відповідачем порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто - проїзд на заборонний сигнал світлофора, проте, враховуючи порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 171-2, 186 КАС України, ст. ст. 122, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м. Тернопіль лейтенанта поліції Білої Надії Романівни серії АР №179411 в справі про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя