Справа № 414/2387/16-а
Суддя: Безкровний І. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Справа № 414/2387/16-а

Провадження № 2-а/414/8/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

при секретарі Реутовій О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гуріна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінної Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до УПФУ в Кремінському районі Луганської області, в якому просив: 1) визнати незаконними дії УПФУ в Кремінському районі Луганської області в частині відмови йому в зарахуванні пільгового стажу і перерахунку пенсії рішенням УПФУ в Кремінському районі Луганської області № 29 від 25.11.2016; 2) зобов'язати УПФУ в Кремінському районі Луганської області здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу (по списку № 1) згідно з його трудовою книжкою, яка оформлена відповідно до норм чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що у листопаді 2016 року він звернувся до УПФУ в Кремінському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Так, рішенням УПФУ йому було призначено пенсію за віком, проте йому не було зараховано до пільгового стажу період роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000 з повним робочим днем на підземних роботах, хоча відповідні записи є у його трудовій книжці. В той же час, зазначені періоди були зараховані йому до загального стажу. У зв'язку з вищезазначеним позивач вважає дії відповідача неправомірними, тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач надав аналогічні пояснення по суті справи, а також змінив позовні вимоги, надавши відповідну письмову заяву, зокрема просив суд: 1) визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області в частині незарахування до його пільгового стажу періодів роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000 та скасувати в цій частині рішення УПФУ в Кремінському районі про призначення йому пенсії № 29 від 25.11.2016; 2) зобов'язати УПФУ в Кремінському районі Луганської області зарахувати до його пільгового стажу періоди його роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000 та здійснити перерахунок його пенсії з моменту її призначення з урахуванням вищезазначених періодів його пільгового стажу.

Представник відповідача Гурін В.М. в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та вважав дії УПФУ в Кремінському районі правомірними, зокрема зазначив, що зарахування періодів трудової діяльності до пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах можливі за двох умов: повного робочого дня на роботах, зазначених Списком № 1, та результатів атестації робочого місця, які мають бути документально підтвердженими. Проте позивач необхідних підтверджуючих документів УПФУ в Кремінському районі не надав. Також представник відповідача надав відповідні письмові заперечення проти позову.

Суд, заслухавши сторони, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача:

- 15.09.1986 він був прийнятий на роботу до шахти «Перемога» Виробничого об'єднання «Краснодонвугілля» на посаду електрослюсаря 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- 20.02.1991 переведений на посаду електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- 02.06.1994 переведений на посаду заступника начальника учасника внутрішньошахтного транспорту з повним робочим днем на підземних роботах;

- 31.03.1996 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП;

- 10.03.1999 прийнятий на шахтоуправління «Перемога» ГП «Луганськвуглебудреструктуризація» на посаду гірського майстра з повним робочим днем на підземних роботах;

- 24.06.1999 шахтоуправління «Перемога» реорганізовано у шахту «Перемога» ГП ЛУР;

- 03.02.2000 переведений на посаду помічника начальника ділянки протипожежного захисту з повним робочим днем на підземних роботах;

- 26.07.2000 звільнений у зв'язку із ліквідацією шахти за ст. 40 п. 1 КЗпПУ;

- 15.11.2001 прийнятий на роботу до шахти «Північна» ДХК «Краснодонвугілля» на посаду електрослюсаря 1 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- 26.11.2002 звільнений за ст. 38 КЗпПУ за власним бажанням;

- 28.11.2002 прийнятий на роботу до шахти «Суходільська-Східна» ДХК «Краснодонвугілля» на посаду підземного електрослюсаря 3 розряду на ділянку з повним робочим днем на підземних роботах;

- 11.12.2003 переведений на посаду гірського майстра з повним робочим днем під землею;

- 15.06.2004 шахта «Суходільська-Східна» ГП «Краснодонвугілля» реорганізована у відокремлений підрозділ шахту «Суходільська-Східна» ВАТ «Краснодонвугілля»;

- 01.03.2010 переведений на посаду помічника начальника з повним робочим днем на підземних роботах;

- 10.08.2010 переведений на посаду гірського майстра по прогнозу з повним робочим днем на підземних роботах;

- 19.12.2011 переведений на посаду гірського майстра з повним робочим днем на підземних роботах;

- 29.03.2016 звільнений за угодою сторін за ст. 36 ч. 1 КЗпП (а.с. 10-15).

На аркушах 6-7, 14-15 трудової книжки позивача містяться записи про результати атестації робочих місць та наявність права на пільгову пенсію за списком № 1 (а.с. 11, 13).

Згідно з копією довідки державного підприємства «Вуглереструктуризація» так званої «ЛНР» № 928 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній: 1) в період з 15.09.1986 по 02.06.1994 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював повний робочий день на підземній роботі на посаді підземного електрослюсаря; 2) в період з 02.06.1994 по 31.03.1996 ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземній роботі на посаді заступника начальника ділянки; 3) в період з 10.03.1999 по 03.02.2000 ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземній роботі на посаді гірського майстра; 4) в період з 03.02.2000 по 26.07.2000 ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземній роботі на посаді заступника начальника (а.с. 16).

З копії довідки державного підприємства «Вуглереструктуризація» так званої «ЛНР» № 931 вбачається, що у 1972 році шахта 1-4 була перейменована у шахту «Перемога», у 1975 році об'єднана із шахтою «Суходільська» у шахтоуправління «Суходільське», після чого у 1981 році виділена з шахтоуправління ім. Ф.П. Лютикова у самостійну виробничу одиницю, а наказом МВП України № 25 від 14.04.2000 була ліквідована і увійшла у склад Антрацитівської дирекції з ліквідації шахт. Також у довідці зазначено, що підприємство «Вуглереструктуризація» є розпорядником архівних документів тривалого строку зберігання підприємств вуглереструктуризації, що раніше функціонували на території Луганської області (а.с. 19).

Згідно з копією виписки з наказу ВО «Краснодонвугілля» № 254 від 27.10.1999 робоче місце гірського майстра, помічника начальника ділянки атестовано відповідно до умов праці, підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1. Згідно з копією виписки з наказу ВО «Краснодонвугілля» № 221 від 15.07.1994 робоче місце гірського майстра, заступника помічника начальника ділянки, підземного електрослюсаря атестовано відповідно до умов праці, підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 (а.с. 20).

Також позивачем надано копії довідок № 929 та № 930 про його заробітну плату за періоди 1991-1996, 1999-2000 рр. (а.с. 17, 18).

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до наведеного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки наданих позивачем документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території Луганської області, як доказів, оскільки встановлення цих обставин має істотне значення для реалізації прав позивача на належне пенсійне забезпечення.

З копії рішення Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області № 29 від 25.11.2016 вбачається, що період роботи ОСОБА_1 на шахті «Перемога» Виробничого об'єднання «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000 зараховано до загального стажу, але не зараховано до пільгового стажу, оскільки зазначений стаж не підтверджений пільговими довідками, оформленими згідно з нормами чинного законодавства. Тому з 01.11.2016 ОСОБА_1 за його заявою була призначена пенсія за віком згідно з п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при загальному стажі роботи 27 років 08 місяців 15 днів, в тому числі за писком № 1 - 12 років 10 місяців 28 днів (а.с. 21-24).

Таким чином, позивачу відповідачем було відмовлено в зарахуванні вказаних періодів роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки позивачем не було надано пільгові довідки, оформлені належним чином.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Виходячи з системного аналізу вищевикладених норм, суд вважає, що єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності або відповідних відомостей у ній уточнюючі довідки або рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, уточнююча довідка надається у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Так, підтвердження спеціального трудового стажу має проводитись тоді, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, встановлені для окремих категорій працівників.

Суд приходить до висновку, що в трудовій книжці позивача чітко визначені періоди його роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля», найменування посад, виконуваної роботи, яка передбачена Списком №1, також у трудовій книжці наявні записи про атестацію робочих місць та наявність у позивача права на пільгову пенсію.

Трудова книжка позивача оформлена належним чином, жодних зауважень щодо записів, зроблених у трудовій книжці, у відповідача немає, а тому суд вважає безпідставними доводи відповідача про неможливість зарахувати стаж роботи, який дає право на пільгову пенсію, по трудовій книжці.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що умовами зарахування періодів трудової діяльності до пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах є повний робочий день на роботах, зазначених Списком № 1, та результати атестації робочого місця.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 (далі - Порядок № 442).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що несприятливо впливатиме на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктами 4.2 - 4.4 Порядку № 383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3).

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4).

Пунктом 4.5 Порядку № 383 визначено, що якщо атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-XII та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону N 1788-XII є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №№ 1, 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 12.04.2016 у справі № 477/2598/14-а, тому суд враховує його при розгляді даної справи на підставі ч. 2 ст. 2442 КАС України.

В той же час, у трудові книжці позивача на сторінках 6-7 містяться записи про атестацію робочих місць із записами про витяг із наказу, зокрема запис про атестацію із записом про витяг із наказу № 221 від 15.07.1994 та запис про атестацію із записом про витяг із наказу № 254 від 27.10.1999. Також позивачем були надані копії витягів з відповідних наказів (а.с. 11, 20), які були прийняті судом до уваги з вищенаведених підстав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стаж роботи позивача на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000 з повним робочим днем на підземних роботах підтверджується записами у трудовій книжці позивача, також наявне документальне підтвердження результатів атестації робочих місць, у зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови в зарахуванні зазначеного стажу позивача до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах є протиправними, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій УПФУ в Кремінському районі Луганської області щодо незарахування до пільгового стажу позивача вказаних періодів, скасування в цій частині рішення відповідача, а також зобов'язання відповідача зарахувати ці періоди до пільгового стажу позивача та здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням цього з моменту її призначення підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, у зв'язку із задоволенням позову, на підставі ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 99, 100, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000 та скасувати в цій частині рішення УПФУ в Кремінському районі про призначення йому пенсії № 29 від 25.11.2016.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на шахті «Перемога» ВО «Краснодонвугілля» з 15.09.1986 по 31.03.1996 та з 10.03.1999 по 26.07.2000, та здійснити перерахунок його пенсії з моменту її призначення з урахуванням вищезазначених періодів його пільгового стажу.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятисот п'ятдесяти одної гривні двадцяти копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.Г. Безкровний