Справа № 752/19977/16-а
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/465/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2016 рокуГолосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючого по справі судді - Мирошниченко О.В.

за участю секретаря - Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Петричук Марини Віталіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив суд визнати дії інспектора поліції Петричук М.В. щодо огляду транспортного засобу марки Volkswagen моделі Golf з номерним знаком НОМЕР_1 незаконними; визнати дії інспектора поліції Петричук М.В. щодо складання постанови серії АР № 27725 від 20.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП незаконними; визнати постанову АР № 27725 від 20.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху незаконною та скасувати її, а провадження по справі закрити..

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що керуючи транспортним засобом марки Volkswagen моделі Golf, з двома пасажирами 20.11.2016 об 23 год. 09 хвилин був зупинений працівником поліції (номер патрульного автомобілю 0323, у якого були не ввімкнені проблискові маячки) за адресою м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 44 з метою перевірки документів на керування транспортним засобом (посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). Вказані документи він надав останньому для ознайомлення, після чого працівник поліції вимагав, щоб відкрив багажне відділення свого транспортного засобу, обґрунтовуючи свою вимогу Законом України «Про національну поліцію», проведенням відпрацювання, посиленим варіантом ведення служби та внутрішнім наказом, з яким відмовився мене ознайомити. Однак, вказані вимоги працівника поліції відмовився виконувати у зв'язку з відсутністю законних підстав на проведення поверхневого огляду мого транспортного засобу. Після чого, працівник поліції повідомив позивача, що викликає наряд поліції, слідчо-оперативну групу, при чому на моє повторне прохання він в черговий раз відмовився надати вищевказаний наказ на ознайомлення. Далі останній вказав мені чекати.

Згодом під'їхав інший патрульний автомобіль, працівник поліції, що з нього вийшла, не представилась, однак поросила мене пред'явити мої документи. Після того, як я пред'явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, я зачитав положення ч.4 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» щодо підстав проведення поверхневої перевірки транспортного засобу. Посилаючись на те, що на транспортному засобі забруднений номерний знак, поліцейські вимагали провести поверхневу перевірку транспортного засобу, на що відкрив кришку багажника. У цей час, працівник поліції, що зупинив, покинув місце події, а позивач продовжував спілкуватись з працівниками другого патрульного автомобіля та останні відносно нього винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за керування мопедом без водійського посвідчення відповідної категорії.

Посилаючись на те, дії відповідачів щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності були неправомірні та необґрунтовані, оскільки при її винесенні відповідачами не були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, не встановлено дійсні обставини справи, притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням порядку розгляду справи та прав позивача.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників відповідачів на підставі поданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вислухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, та відеоматеріал оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 20 листопада 2016 року інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Петричук М.В. винесено постанову серії АР № 27725 від 20 листопада 2016 року про притягнення Страштнського Б.Р. до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 13).

Причиною спору між сторонами, на думку позивача, стали неправомірні дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У судовому засіданні позивач вказував на те, при зупинці автомобіля працівниками поліції вимагали про надання для перевірки страховий поліс та відмову надати ним страхового полісу працівником поліції винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення складена інспектором УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Петричук М.В. не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України у якості належних допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Крім того з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень, однак відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП у твердій грошові сумі не передбачена.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України є недоведеним.

Крім того, що стосується вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу.

Даний спір, згідно п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Враховуючи вищезазначене, суд не є тим органом, в розумінні зазначеної норми, який має повноваження щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Не може бути задоволена позовна вимога щодо визнання дій інспектора поліції Петричук М.В. щодо огляду транспортного засобу «Volkswagen», моделі Gold державний номерний знак НОМЕР_1 не законними, оскільки це не входить в компетенцію суду при розгляді позову фізичної особи до посадової особи щодо оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, і ця постанова виносилась в іншому адміністративному провадженні, до якого суд не мав відношення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії Ар № 27725 від 20 листопада 2016 року знайшли своє доведення, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 126,ст. 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП України та керуючись ст.ст. 2, 6, 7,17, 71, 72, 104, 105, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Петричук Марини Віталіївни щодо складання постанови серії АР № 27725 від 20.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КупАП.

Скасувати постанову інспектора УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Петричук Марини Віталіївни серії АР № 27725 від 20.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КупАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

В іншій частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя