Справа № 381/4403/16-а
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій відповідача при призначенні пенсії та про перерахунок розміру пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулась до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати неправомірною (протиправною) відмову Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 269/Г-01 від 13.10.2016 року щодо перерахунку її пенсії у зв'язку із підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, та зобов'язати Фастівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплатити їй пенсію у розмірі 89% від заробітної плати, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу станом на 01.10.2016 року.

Посилається на те, що з 01.02.1999 року вона перебуває на обліку в Фастівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком, призначену їй, як державному службовцю на підставі Закону України «Про державну службу» в розмірі 89% заробітної плати. Останнім місцем її роботи на державній службі була посада начальника управління ПФУ у м. Фастів. Загальний стаж її роботи складає 53 роки, в тому числі стаж роботи на державній службі 19 років. У відповіді начальника управління №269/Г-01 від 13.10.2016 року на її заяву від 06.10.2016 року у надання довідки про складові заробітної плати їй було відмовлено з посиланням на Постанову правління ПФУ № 15-2 від 04.07.2016 року «Про внесення змін до постанови правління ПФУ від 04.09.2013 року № 15-1».

Також позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та зазначено, що вона не має права на перерахунок пенсії, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач вважає рішення начальника управління Пенсійного фонду є таким, що суперечить чинному законодавству, так як дана відмова є протиправною, оскільки норма вказаного Закону стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку призначеної пенсії. Відтак, за захистом свого порушеного права вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на свої заперечення наявні в матеріалах справи. Зокрема, зазначив, що у відповідності п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Вказав, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Крім того, додав, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015р (далі - Закон). Відповідно до статті 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. В свою чергу, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Окрім того, зазначив, що 02.09.2016 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2 «Про внесення змін до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1», якою було виключено абзац 3 та 4 п.1 постанови, що визначав форму довідки, що надається для перерахунку пенсії державним службовцям.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивач у зв'язку з звільненням із займаної посади з 01.02.2009 року перебуває на обліку в Фастівському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Тобто, право на отримання пенсії та призначення їй пенсії як державному службовцю гарантується Законом України «Про державну службу», в редакції, що діяла станом на 01.02.1999 року.

Частиною 1 ст. 37 Закону N 3723-XII передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 4 ст.37 ЗУ «Про державну службу» за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 - відсотків заробітної плати.

Розмір пенсії позивача складає 89% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

06.10.2016 року позивач звернулася до Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, із відповідною заявою та з проханням надати довідку про заробітну плату виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідного рангу та посади яку вона обіймала працюючи в Пенсійному фонді міста Фастів та здійснити перерахунок пенсії, як державному службовцю виходячи з нових умов оплати праці відповідно до даної довідки.

Однак, з листа відповідача від 13.10.2016 року № 269/Г-01 вбачається, що позивачу відмовлено в наданні довідки про складові заробітної плати з посиланням на Постанову правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 04.07.2016 року «про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1». З 02 вересня 2016 року з набранням чинності постанови № 15-2, цей пункт з формою довідки вилучено. Тому на даний момент управління не має права надавати довідку цієї форми, оскільки вона скасована і не є дійсною.

Крім того, позивачу відмовлено також в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» та те, що Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року не передбачає проведення перерахунку пенсії, в тому числі призначених згідно ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року, Постановою № 1013 від 09.12.2015 року скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахування пенсій, який був передбачений ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, відсутній.

Суд вважає, що дії відповідача по відмові у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років є протиправними, оскільки обмежують його конституційні права. Зокрема, право на отримання пенсії за вказаним Законом виникло у позивача до скасування можливості такого підвищення за новим Законом, на підстав якого відповідача обґрунтовує правомірність своїх дій.

Відповідно до статті 1 Конституції, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (далі - Закон N 3723-XII).

Відповідно до 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції на час оформлення позивачу пенсії державного службовця передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

За умовами постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади державних службовців.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки про заробітну плату виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідного рангу та посади яку вона займала працюючи у Пенсійному фонду міста Фастів та про перерахунок пенсії відповідно до даної довідки.

Згідно наданої на запит суду Довідки про складові заробітної плати № 12660/07 від 23.12.2016 року, складові заробітної плати на відповідній посаді начальника управління з 01.05.2016 року становить: посадовий оклад - 4824,00 грн., надбавка за ранг (6) - 500 грн., вислуга (19 років) - 2412 грн..

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Презумпція ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

До того ж, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дії щодо відмови у задоволенні заяви позивача, не надав.

Крім того, за пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вищенаведене, необхідно дійти до висновку, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справах: № 21-420а13 та №21-348а13, а у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачений пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 01.02.1999 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), які давали позивачу право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, суд вважає, за необхідне визнати протиправними дії відповідача, та зобов'язати відповідача - Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 01.02.1999 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 89 % із суми заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, що зазначена у Довідки про складові заробітної плати № 12660/07 від 23.12.2016 року, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 06.10.2016 року, а саме з моменту звернення із заявою до УПФ про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищення посадових окладів працюючим державним службовцям.

Керуючись ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 6, 69, 71-72, 159-163, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Фастівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Київської області, щодо відмови ОСОБА_1, у перерахунку розміру пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям.

Зобов'язати Фастівське об'єднане управління пенсійного фонду України Київської області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 01.02.1999 року № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 89 % із суми заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, що зазначена у довідці Фастівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 23.12.2016 р. за № 12660/07, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 06.10.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ