Справа № 826/14370/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 грудня 2016 року № 826/14370/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №826/14370/14 за позовом ОСОБА_1 до Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області, Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області (надалі - відповідач-1), Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області (надалі - відповідач-2), третя особа: ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3.) про визнання протиправними та скасування рішень, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області №РВ-015 та №РВ-015 від 26.02.2015 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області №59-15-V від 02.04.2008 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 та передачі останній у власність земельної ділянки площею 0,3829 га по вул. Леніна 41 у с. Черевки, Згурівського району Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.09.2014 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2015 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3

В судове засідання з'явився представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги та ордеру, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у уточненій позовній заяві.

Представник відповідача-1 Кабанець І.М., яка діє на підставі довіреності, під час розгляду справи проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі та просила у їх задоволенні відмовити, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях.

Третя особа ОСОБА_3 під час розгляду справи заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких позовні вимоги не визнав у повному обсязі, а також надав до суду письмову заяву з проханням просив розглядати справу за відсутністю представника.

В судовому засіданні за згодою сторін, судом було ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч.4 ст.122 КАС України.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2003 р. на підставі рішення Черевківської сільської ради №53 позивачу було передано у приватну власність земельні ділянки розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та розміром 0,2627 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2

Згідно акту встановлення на місцевості, погодження зовнішньої межі земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків користувачу ОСОБА_1 від 26.04.2003 р. із сусіднім землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 було погоджено спільну межу, даний акт підписано представником Черевківської сільської ради та представником районного відділу земельних ресурсів.

Згідно висновку Згурівського районного відділу земельних ресурсів від 10.04.2004 р., відділ погодив та дозволив надати у приватну власність вищевказані земельні ділянки.

Водночас, 28.07.2004 р. позивачу були видані державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,2627 га по АДРЕСА_2 Згурівського району Київської області серія НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2.

В той же час, як вказує позивач у своєму позові, 26.02.2015 р. остання звернулася до Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Однак, рішенням Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області №РВ-015 від 26.02.2015 р. у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відмовлено, підставою для відмови у внесенні таких відомостей є невідповідність поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення земельного кадастру, а саме: перетин з ділянкою НОМЕР_4, площа співпадає на 0,4171%, перетин з ділянкою :01:0012, площа співпадає на 3,476%.

Рішенням №РВ-015 від 26.02.2015 р. позивачу також було відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з посиланням на те, що подані документи не відповідають вимогам законодавства і Порядку ведення земельного кадастру, а саме: перетин з земельною ділянкою НОМЕР_3, площа співпадає на 2,403%.

Як зазначає позивач, з вказаними рішенням відповідача-2 вона не погоджується та вважає їх незаконними, оскільки вона набула право власності на земельні ділянки ще у 2004 році, а ОСОБА_3 набула право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,1329 га, що розташовані за адресою: Київська область, Згурівський район, с. Черевки, АДРЕСА_1 у 2009 році.

Крім того, позивач у своєму позові зазначила, що Державні акти про право власності на належні їй земельні ділянки зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №101 та №102.

На думку позивача, внесення цих записів до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, яка є складовою частиною державного реєстру земель свідчить про внесення відомостей про зареєстровані державні акти НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на право власності ОСОБА_1 із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та внесення даних про такі земельні ділянки до Державного реєстру земель.

Крім того, позивач вказує на те, що у відповідності до вимог законодавства України, технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на належні їй земельні ділянки є складовою Державного фонду документації із землеустрою, а відомості про вказані земельні ділянки підлягали перенесенню до Державного земельного кадастру.

Також, у позові зазначено, що позивач не погоджується з висновками, викладеними у рішенні відповідача-2 на рахунок того, що належні їй земельні ділянки перетинаються із суміжними земельними ділянками, які належать ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Так, відповідно до доводів позивача, ОСОБА_3 стала землекористувачем земельної ділянки площею 0,34 га по АДРЕСА_1 у с. Черевки Згурівського району Київської області, що мала спільну межу із земельними ділянками, що належать позивачу, через 4 роки після набуття останньою права власності на її земельні ділянки.

Технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3, на думку позивача, виготовлена ФОП ОСОБА_7 з порушеннями норм законодавства.

На підставі вказаної технічної документації, рішенням Черевківської сільської ради від 02.04.2008 р., ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку.

Однак, позивач вважає, що вказане рішення в частині затвердження виготовленої із порушенням законодавства технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3, прийнято всупереч вимогам законодавства, оскільки при прийнятті такого рішення відповідач-1 порушив принцип законності, а непослідовність дій відповідача-1 призвела до надання земельної ділянки одній особі за рахунок обмеження права на отримання земельної ділянки іншої особи.

Тобто, на думку позивача, вказані обставини зумовили незаконне позбавлення її права власності на власні земельні ділянки, а тому остання позбавлена можливості розпоряджатися земельними ділянками площею 0,2500 га та 0,2627 га по вул. Леніна (Українська), 44 у с. Черевки Згурівського району Київської області.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з наданої суду належним чином завіреної копії рішення Згурівського районного суду Київської області від 19.11.2013 р., яке набрало законної сили 26.05.2014 р., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Черевківська сільська рада Згурівського району Київської області про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні частиною земельних ділянок, ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи збільшила позовні вимоги та просила суд, у тому числі, визнати недійсним та скасувати рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області №59-15-V від 02.04.2008 р. про безоплатну передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,3829 га по АДРЕСА_1 в с. Черевки Згурівського району Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства.

Обставинами, на які посилалася ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання недійсним та скасування вказаного рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області, були виготовлення технічної документації земельних ділянок ОСОБА_3, а відповідно й Державних актів з порушеннями законодавства України.

Крім того, як вбачається з вказаної копії рішення суду, у судовому засіданні було встановлено, що згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №СЕ-1-1-129/13 від 08.04.2013 р. та технічним звітом про виконання комплексу топографо-геодезичних робіт виявлено різницю в координатах Х положення усіх поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_1 відхилення від місцевості на 1 км на північ.

Також, судом було встановлено, що технічна документація щодо земельних ділянок ОСОБА_1 та Державні акти Серії НОМЕР_2, Серії НОМЕР_1 містять помилки.

Свідок ОСОБА_9, яка працює на посаді начальника Відділу Держземагенства у Згурівському районі, в судовому засіданні повідомила, що під час складання технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 проектною організацією було допущено помилку у визначенні координат земельної ділянки ОСОБА_1

При цьому, зазначено, що Держземагенство не перевіряє правильність технічної документації та не несе відповідальності за помилки, допущені в ній. Державні акти ОСОБА_1 були виготовлені на основі технічної документації.

Таким чином, ОСОБА_1 має розробити нову технічну документацію, оскільки фактичні координати її земельних ділянок не відповідають координатам, що занесені до системи координат Державного земельного кадастру.

При цьому, судом було встановлено, що технічна документація та державні акти ОСОБА_3 виготовлені відповідно до вимог чинного земельного законодавства. Фактичне місце розташування земельної ділянки ОСОБА_3, її розміри та конфігурація відповідають технічній документації із землеустрою. Межі земельної ділянки ОСОБА_3 під час визначення їх в натурі були погоджені з ОСОБА_1

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 19.11.2013 р. ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.05.2014 р. - залишено без змін.

Також, як вбачається з копії рішення Згурівського районного суду Київської області від 23.02.2015 р., яке набрало законної сили 18.05.2015 р., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області про визнання незаконними державних актів на земельні ділянки та рішення та їх скасування, позивач ОСОБА_1 просила суд, у тому числі, визнати незаконним та скасувати рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області №59-15-V від 02.04.2008 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 та передачі у власність земельної ділянки, площею 0,3829 га по АДРЕСА_1 в с. Черевки, Згурівського району, Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 вказаним рішенням суду було відмовлено, оскільки останньою не доведено, що відповідачі по справі порушили її права у сфері земельних правовідносин, а також, що рішення сільської ради від 02.04.2008 р. за №59-15-V та державні акти ОСОБА_3 на право власності на земельні ділянки видані з порушенням вимог закону.

Натомість встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування прийнято в межах його повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі якого були видані Державні акти на право власності ОСОБА_3

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.05.2015 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін, відповідно до вказаної ухвали, судом апеляційної інстанції також було встановлено, що рішенням Черевківської сільської ради від 02.04.2008 р. за №59-15-V, з дотриманням вимог чинного законодавства, передано безоплатно ОСОБА_3, яка 17.03.2007 р. за договором купівлі - продажу придбала домоволодіння, у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 га та для ведення селянського господарства - 0,1329 га.

Під час розгляду вказаної адміністративної справи, позивач та її представник змінили спосіб захисту права ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області №59-15-V від 02.04.2008 р. та просили суд визнати незаконним та скасувати вказане рішення органу місцевого самоврядування з тих підстав, що технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 виготовлена ФОП ОСОБА_7 з порушенням Наказу Держкомзему України від 04.05.1999 р. «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю, користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», а тому рішення сільської ради прийнято всупереч положенням ст.186 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), що зумовило незаконне позбавлення позивача права власності на належні їй земельні ділянки, що є порушенням ст. 140 ЗК України.

Крім того, позивач та її представник, при обґрунтуванні своїх позовних вимог в частині визнання незаконним та скасуванні рішення Черевківської сільської ради від 02.04.2008 р. посилаються на порушення порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, встановлено ст.118 ЗК України.

Вказані підстави не були предметом розгляду під час ухвалення вищевказаних судових рішень.

Відповідно до ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно з п.п. «а, в» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Пунктом «г» ст.91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ч.ч. 1,2, 4, 6, 7, 8, 9, 10 ст.118 ЗК України (в редакції яка діяла на момент передачі Черевківською сільською радою земельних ділянок ОСОБА_3, тобто станом на 02.04.2008 р.), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У відповідності до вимог Положення про розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677 (в редакції, що діяла на момент видання Черевківською сільською радою спірного рішення):

Проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі, зокрема: рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; укладених договорів між землевласниками і землекористувачами та розробником проекту відведення земельної ділянки; судового рішення.

Розробником проекту відведення земельної ділянки є фізична або юридична особа, яка має ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону (далі - виконавець).

Замовником проекту відведення земельної ділянки можуть бути сільська, селищна, міська рада, районна, Київська або Севастопольська міська держадміністрація, землевласник або землекористувач, інші особи відповідно до закону.

У разі прийняття судом рішення про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність замовником проекту її відведення є фізична або юридична особа, на користь якої прийнято рішення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється на основі завдання, затвердженого замовником, що є невід'ємною частиною договору на проведення відповідних робіт.

Типовий договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

До договору замовник додає вихідну документацію, необхідну для розроблення проекту землеустрою.

Виконавець у встановлений договором строк розробляє проект землеустрою, який включає текстові та графічні матеріали, обов'язкові положення, встановлені завданням на розроблення проекту, інші дані, необхідні для вирішення питання щодо відведення земельної ділянки.

Вимоги до складу, змісту та оформлення проекту відведення земельної ділянки встановлюються нормативно-технічною документацією із землеустрою.

Проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

У разі відведення земельної ділянки для розробки корисних копалин або забудови територій на площах їх залягання проект погоджується також з органом державного геологічного контролю та органом державного гірничого нагляду.

Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Частиною 1 та ч.3 ст.125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно з ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до загальних положень Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженого Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. №43 (в редакції, що діяла на момент видачі ОСОБА_3 державних актів) право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державним актом: на право власності на земельну ділянку; на право постійного користування земельною ділянкою.

Державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки,

проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів.

Технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Черевківської сільської ради від 02.04.2008 р. №59-15-V «Про передачу у власність земельних ділянок громадян для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам України. Передано у власність земельні ділянки площею - 21,5447 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 11,2308 га, для ведення особистого селянського господарства - 10,3139 га та громадянам України згідно додатку. ФОП ОСОБА_7 доручено складання державних актів на право власності на земельні ділянки відповідно до затвердженої технічної документації.

Згідно з наданою суду копією додатку до вказаного рішення, ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська область, Згурівський район, с. Черевки, АДРЕСА_1, загальною площею: 0,3829 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку земельна ділянка площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,1329 га.

Як вбачається з наданих суду копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6 від 26.06.2009 року, ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, с. Черевки, Згурівський район, Київська область. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 від 26.06.2009 року, ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1329 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, с. Черевки, Згурівський район, Київська область. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, під час розгляду цивільної справи №1011/1130/12 та цивільної справи №365/917/14-ц судами було встановлено, що межі земельної ділянки ОСОБА_3 були погоджені з ОСОБА_1, про що підписано відповідний Акт встановлення та погодження меж земельних ділянок в натурі від 29.11.2007 р. в присутності комісії.

Оскільки, погодження меж земельних ділянок в натурі встановлено судовими рішеннями в цивільних справах, що набрали законної сили, вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду цієї адміністративної справи.

Крім того, відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 та ч.2 ст.70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Крім того, у відповідності до положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, а також враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_1 вже неодноразово зверталася до судів України з вимогою визнати незаконним та скасувати рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області від 02.04.2008 р. №59-15-V в частині надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3829 га, що розташована за адресою: Київська область, Згурівський район, с. Черевки, АДРЕСА_1, посилаючись при цьому на порушення вимог діючого законодавства у сфері земельних правовідносин, але змінюючи предмет та підстави позову, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення її прав та інтересів, також не доведено протиправності спірного рішення органу місцевого самоврядування, будь - яких належних та допустимих доказів на обґрунтування своєї позиції щодо порушення вимог законодавства під час передачі ОСОБА_3 земельних ділянок у власність, позивачем суду надано не було.

Крім того, позивачем у судовому засіданні не надано доказів на обґрунтування своєї позиції в частині виготовлення ФОП ОСОБА_7 технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 з порушеннями вимог ст.118 ЗК України, також не доведено, що вказані обставини зумовили незаконне позбавлення позивача права власності на її земельні ділянки та повторну передачу частини належної їй земельної ділянки у власність ОСОБА_3

Суд звертає увагу на той факт, що позивачем та її представником не зазначено, частина якої саме земельної ділянки (для будівництва та обслуговування жилого будинку або для ведення особистого селянського господарства) на їх думку була повторно передана відповідачем-1 у власність ОСОБА_3

Також, позивачем під час розгляду справи не доведено порушення відповідачем-1 вимог ст.186 ЗК України щодо порядку розгляду і затвердження землевпорядної документації, не зазначено в якій саме частині відповідач-1 або ФОП ОСОБА_7 порушили вказаний порядок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що будь - яких порушень з боку відповідача-1 під час передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки немає, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування рішення Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 та передачі останній у власність земельної ділянки площею 0,3829 га по АДРЕСА_1 у с. Черевки, Згурівського району Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування рішень Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області №РВ-015 та №РВ-015 від 26.02.2015 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, суд встановив наступне:

Частиною 1 ст.126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1.19 та п.1.21 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженого Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43 (в редакції, що діяла на момент видачі Державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_1.) технічна документація зі складання державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою розробляється у двох примірниках. Перший (з матеріалами польових вимірювань і обчислень) зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, другий - у виконавця робіт. Реєстрація землеволодінь та землекористувань - це складова частина автоматизованої системи державного земельного кадастру, яка складається з комп'ютерної бази даних, що містить відомості про складання та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, порядок, функціонування і ведення якої встановлює Держкомзем України.

Пунктом 3.2 та п.3.3. цієї Інструкції передбачено, що державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою видаються структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України; Державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України (вказані зміни, внесені відповідно до Наказу Державного комітету по земельних ресурсах від 02.07.2003 р. №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 р. за №641/7962).

У відповідності до п.3.4 Інструкції унесення відомостей щодо складання та видачі державних

актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі

до бази даних щодо реєстрації землеволодінь та землекористувань відповідно до Положення покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи.

У відповідності до п.1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру, затвердженого Наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 02.07.2003 р. №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 р. за №641/7962, Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі - книга реєстрації) - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч.1 ст.9 цього ж Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам.

Об'єктами Державного земельного кадастру є земельна ділянка (ст.10 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Згідно з ч.1 ст.15 цього ж Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру: координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесено до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер.

У відповідності до абз.1 ч.1 ст.21 того ж Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених ст.79-1 ЗК України.

Згідно з положеннями ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Статтею 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.

Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого ст.21 цього Закону для їх внесення.

У відповідності до ч.4 ст.24 того ж Закону, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

У відповідності до ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

Крім того, ч.9 тієї ж статті встановлено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, Кабінет Міністрів України постановив, що у разі, коли до набрання чинності цією постановою, документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, розроблена, але не затверджена рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування, внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до Порядку; кадастрові номери земельним ділянкам на підставі відповідних заяв замовників документації із землеустрою або уповноважених ними осіб не визначені, такі кадастрові номери присвоюються земельним ділянкам відповідно до Порядку.

Пунктом 6 цього Порядку до повноважень Державного кадастрового реєстратора Держземагентства належать: внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі в межах державного кордону, територій Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, про інші об`єкти Державного земельного кадастру, розташовані за межами адміністративно - територіальних одиниць, а також надання відмови у їх внесенні; здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства.

У відповідності до пп.1-10 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер згідно з пунктом 30 цього Порядку; місцезнаходження (адреса); опис меж із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі із зазначенням пунктів прив'язки; дані про якісний стан земель та бонітування ґрунтів згідно з пп.7 і пп.9 п.22 цього Порядку; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка, згідно з п.21-п.23 цього Порядку; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель): категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п'ятою ст.20 Земельного кодексу України.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник).

Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. (абз. 1 та 2 п. 69 Порядку)

Пунктом 73 Порядку передбачено, що державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку; за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

У пункті 74 Порядку ведення Державного земельного кадастру зазначено, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Відповідно до положень п. 74 того ж Порядку у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку державний кадастровий реєстратор повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

У відповідності до п.107 Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до п.49-п.54 цього Порядку.

Пунктами 110-111 Порядку ведення Державного земельного кадастру передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ.

Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: відповідність поданих документів вимогам, передбаченим п.67 цього Порядку; електронний документ відповідно до п.74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що 26.02.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області з заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з доданими до неї документами.

Державним реєстратором Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів 26.02.2015 р. було винесено рішення №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення земельного кадастру, а саме: перетин з ділянкою НОМЕР_4; площа співпадає на 0,4171%, Перетин з ділянкою НОМЕР_3 площа співпадає на 3,476%, рекомендовано усунути зазначені помилки та подати документацію повторно.

Також, 26.02.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області з заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з доданими до неї документами.

Державним реєстратором Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів 26.02.2015 р. було винесено рішення №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення земельного кадастру: перетин з ділянкою НОМЕР_3; площа співпадає на 2,403%; невідповідність електронного документа установленим вимогам: помилка наявності інформаційного блоку: Електронний документ не містить інформацію про державний акт; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Рекомендовано усунути зазначені помилки та подати документацію повторно.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2627 га, що розташовані в с. Черевки, Згурівського району Київської області, про що останній було видано Державний акт про прав власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 28.07.2004 року та Державний акт серії НОМЕР_1 від 28.07.2004 р., проти чого не заперечували сторони під час розгляду вказаної адміністративної справи та що було також встановлено під час розгляду цивільної справи №1011/1130/12 та цивільної справи №365/917/14-ц.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 р. №449 «Про затвердження форм державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою», яка діяла на момент видачі ОСОБА_1 державних актів на право власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Згурівський район, АДРЕСА_2, державний акт на право власності на земельну ділянку, за затвердженою формою, не містив обов'язкової умови зазначення в ньому кадастрового номера земельної ділянки.

З наданої суду копії рішення Згурівського районного суду Київської області від 19.11.2013 р., яке набрало законної сили 26.05.2014 р., вбачається, що судом під час розгляду вказаної цивільної справи було встановлено, що у відповідності до висновків земельно-технічної експертизи у справі №СЕ-1-1-129/13 від 08.04.2013 р. під час проведення експертного дослідження виявлено різницю в координатах Х усіх поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_1, відхилення від місцевості на 1 км на північ, фактичне місце розташування земельної ділянки не відповідає технічній документації. Розташування земельних ділянок ОСОБА_3 відповідає технічній документації.

Також, під час розгляду цивільної справи, був допитаний у якості свідка ОСОБА_10, який працював директором проектної документації ТОВ «Тандем експерт», останній суду показав, що ОСОБА_1 звернулася із питанням про виготовлення технічної документації для виділення земельних ділянок в натурі. В технічній документації ОСОБА_1 та, відповідно і в державних актах, були допущені помилки. Під час виготовлення технічної документації використовувалась система координат, яка була надана відділом Держземагенства.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_10 підтверджуються також наданою суду копією пояснювальної записки інженера - землевпорядника, відповідно до якої 31.03.2011 р. ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Тандем експерт» з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що знаходяться у власності останньої. Встановлення в натурі меж земельних ділянок здійснено за допомогою електронного тахеометра Trimble Ь3, за координатами наданими Головним Управлінням Держкомзему у Згурівському районі Київської області, з врахуванням наявної помилки в координатах. Технічною документацією визначено місцезнаходження поворотних точок межі земельних ділянок з прив'язкою їх до пунктів полігонометрії та розгалуженої геодезичної мережі Черевківської сільської ради. Поворотні точки зовнішньої межі земельних ділянок закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка в кількості 8 штук.

Крім того, як вбачається, з копії довідки №702 від 29.03.2011 р., виданої Відділом Держкомзему у Згурівському районі Київської області, у Відділі є в наявності відомості про каталог координат на земельну ділянку передану у власність для ведення особистого селянського господарства, для будівництва та обслуговування жилого будинку відповідно до державних актів на право власності на землю серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2.

Також, у відповідності до наданої суду копії рішення від 23.02.2015 р., яке набрало законної сили 18.05.2015 р., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області про визнання незаконними державних актів на земельні ділянки та рішення та їх скасування, судом визнано неналежним доказом у справі технічну документацію, виготовлену у 2011 році на замовлення ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що вказана технічна документація не затверджена уповноваженим органом в галузі земельного законодавства.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування рішень державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Згурівському районі Київської області від 26.02.2015 р. за №РВ-015 та №РВ-015, оскільки під час розгляду вищевказаних цивільних справ було встановлено невідповідність технічної документації земельних ділянок, що належать на праві власності позивачу, їх фактичному місце розташуванню, що призвело до перетину з ділянкою НОМЕР_4 та з ділянкою НОМЕР_3, які належать на праві власності ОСОБА_3 та розташування яких відповідає технічній документації; невідповідність технічної документації земельних ділянок, що належать на праві власності позивачу, їх фактичному місце розташуванню, що призвело до перетину з ділянкою НОМЕР_3, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та розташування якої відповідає технічній документації, невідповідність електронного документа, а саме: відсутність відомостей у електронному документі інформації про державний акт, а також знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Вказані обставини стали підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача та її представника щодо того, що відомості про земельні ділянки 0,2500 га та 0,1329 га, що розташовані за адресою: Київська область, Згурівський район, с. Черевки, АДРЕСА_1, належні позивачці з 2004 року, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель підлягали перенесенню до Державного земельного кадастру в порядку п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», оскільки вказаним пунктом передбачено перенесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку та без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення, в той час, як у судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 у 2011 році зверталася до відповідної організації з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, при виготовленні технічної документації були допущені помилки та вона не затверджена уповноваженим органом в галузі земельного законодавства, тобто доводи позивача щодо відповідності технічної документації із землеустрою на її земельні ділянки вимогам чинного законодавства спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Також, суд критично ставиться до тверджень позивача щодо того, що право власності на земельні ділянки позивач набула раніше, ніж ОСОБА_3, тому технічна документація земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 та видані Державні акти складені у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, а технічна документація земельних ділянок ОСОБА_3 - з порушеннями законодавства України, оскільки законодавством, яке діяло на момент виготовлення технічної документації земельних ділянок ОСОБА_3, було передбачено погодження меж земельних ділянок із власниками сусідніх ділянок, таке погодження було надано ОСОБА_1, про що остання поставила свій підпис у Акті погодження. Вказані обставини встановлені судовими рішеннями по цивільним справам, а тому під час розгляду вказаної адміністративної справи не підлягають доказуванню.

Крім того, слід зазначити, що електронний документ, який позивач ОСОБА_1 надала державному кадастровому реєстратору для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру 25.02.0216 р., був переданий позивачу ТОВ «Тандем експерт», та, як було встановлено рішенням Згурівського районного суду Київської області від 23.02.2015 р., містив помилки та невідповідності реального розташування земельних ділянок з даними земельно - кадастрової документації. Вказані обставини також не підлягають доказуванню під час розгляду цієї адміністративної справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Згурівському районі Київської області від 26.02.2015 р. №РВ-015 та №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відповідають вимогам діючого законодавства України, а позовні вимоги позивача щодо визнання вказаних рішень неправомірними та такими, що підлягають скасуванню є безпідставними та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.94 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення сплаченої суми судового збору на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Черевківської сільської ради Згурівського району Київської області, Відділу Держземагенства у Згурівському районі Київської області - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур