Справа № 819/1564/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1564/16

04 січня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 132474-13 від 30 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ( надалі позивач) звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі Тернопільська ОДПІ, відповідач) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 132474-13 від 30 червня 2016 року.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити їх в повному обсязі. Пояснив, що ОСОБА_3 володіє легковим автомобілем Toyota Land Cruiser 2013 року випуску з обємом циліндрів двигуна 2982 сантиметрів кубічних, тип палива дизель, що не є обєктом оподаткування, так як середньоринкова вартість транспортного засобу не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Поряд з цим, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24.12.2015 року змінено елемент транспортного податку, а тому транспортний податок повинен визначатися починаючи з 2017 року, адже зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду і ці податки і збори не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Відтак, вважає податкове повідомлення-рішення № 132474-13 від 30 червня 2016 року, яким нараховано суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн., протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Пояснила, що у 2016 році не встановлювався новий транспортний податок та не змінювалась його ставка, а лише змінено вимоги до обєкта оподаткування. Вважає, що сума податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн. контролюючим органом обчислена та відображена у податковому повідомленні-рішенні № 132474-13 від 30 червня 2016 року правомірно та обґрунтовано, на підставі наявних на момент проведення перевірки інформації даних та з урахуванням відсутності можливості їх уточнення у межах передбаченого законом строку.

Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже, не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 2013 року випуску з обємом циліндрів двигуна 2982 сантиметрів кубічних, тип палива дизель, реєстраційний номер ВО 0090АК, дата першої реєстрації 30.08.2013 року, дата реєстрації за позивачем 13.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 790873.

Також судом встановлено, що 30 червня 2016 року Тернопільською ОДПІ, на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України, винесено податкове повідомленням-рішення № 132474-13, яким визначено суму податкового зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн.

Не погоджуюсь з даним податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_3 подала скаргу від 13 липня 2016 року. Рішенням Головного управління ДФС у Тернопільській області № 244/6/19-00-10-01-06/7094 від 29 липня 2016 року продовжено строк розгляду скарги по 9 вересня 2016 року та запропоновано ОСОБА_3 надати інформацію щодо середньоринкової вартості автомобіля, визначеною за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі року випуску, типу двигуна, обєму циліндра двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля. 22 серпня 2016 року ОСОБА_3 надала пояснення до скарги від 13 липня 2016 року, однак не надала повної інформації по автомобілю, яку запитував контролюючий орган, хоча мала можливість це зробити..

В подальшому, Головне управління ДФС у Тернопільській області рішенням № 283/6/19-00-10-01-06/8257 від 08.09.2016 року залишило податкове повідомлення-рішення № 132474-13 від 30 червня 2016 року без змін, а скаргу платника без задоволення. Крім цього, запропоновано ОСОБА_3 у разі наявності документів, що впливають на визначення середньоринкової вартості автомобіля, реалізувати своє право на звернення з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо обєктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку відповідно до п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 року, яким, шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Так, відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Згідно до вимог п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.

Так, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п.267.4 ст.267 ПК України).

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" № 909-VІІІ від 24 грудня 2015 року (далі - Закон № 909-VІІІ), яким внесено зміни, серед іншого, до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України (в редакції Закону № 909-VІІІ) передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Пунктом 4 розділ ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VІІІ установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. 7 розділ ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Так, рішенням Тернопільської міської ради від 26 січня 2016 року № 7/5/1 "Про внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 30 червня 2015 року № 6/60/27 "Про місцеві податки і збори", внесено зміни до додатка до рішення Тернопільської міської ради від 30 червня 2015 року № 6/60/27 "Положення про податок на майно", зокрема, розділ ІІ "Обєкт оподаткування" викладено в новій редакції: "Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті".

З аналізу діючої та попередньої редакції правових норм, що регулювали транспортний податок, слід прийти до висновку, що зміни, які внесені Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VIII у п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, безпосередньо стосувалися вимог до об'єкта оподаткування, при цьому розмір транспортного податку не змінювався.

З приводу твердження позивача, щодо посилання на положення п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України, що зміни в об'єкті оподаткування транспортним податком, внесені Законом №909-VІІІ, який був прийнятий 24 грудня 2015 року, можуть застосовуватися не раніше 01 січня 2017 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно із п.4.4 ст.4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Таким чином, оскільки установлення і скасування податків та зборів є виключною компетенцією вказаних державних органів і органів місцевого самоврядування, то визначений принцип стабільності стосується діяльності саме цих органів.

При цьому, ПК України не містить положень, які б зобов'язували контролюючи органи утримуватися від визначення податкових зобов'язань або звільняли б платників податків від сплати податків, у разі прийняття повноважним органом рішення про зміни будь-яких елементів податків пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду.

Так, у спірному випадку предметом спору є правомірність рішення щодо визначення податкових зобов'язань з транспортного податку, а не законність прийняття Верховною Радою України правового акту, яким змінено об'єкт оподаткування транспортним податком.

Відтак, враховуючи те, що норми ПК України не містить таких застережень для визначення контролюючим органом податкових зобов'язань, як несвоєчасне прийняття повноважним органом рішення про зміну, в тому числі об'єкта оподаткування, підстав для висновків щодо неправомірності саме податкового повідомлення-рішення контролюючого органу не встановлено.

Щодо твердження позивача про відсутність обєкта оподаткування транспортним податком, з огляду на середньоринкову вартість транспортного засобу, яка становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, то судом враховується наступне.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 24 грудня 2015 року № 928 з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Отже, для того, щоб транспортний засіб підпадав під визначення об'єкта оподаткування, визначеного п.п. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, його середньоринкова вартість має складати більше 750 х 1378 грн. = 1033 00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 2013 року випуску з обємом циліндрів двигуна 2982 сантиметрів кубічних, тип палива дизель, реєстраційний номер ВО 0090АК, дата першої реєстрації 30.08.2013 року, дата реєстрації за позивачем 13.02.2015 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 790873.

З пояснень представника відповідача вбачається, що при визначені середньоринкової вартості транспортного засобу позивачки, Тернопільською ОДПІ не виявлено легкового автомобіля Toyota Land Cruiser в довіднику транспортних засобів на офіційному сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, а тому відповідно до приписів Методики, використано інформацію про ціни автомобілів, зазначені у спеціалізованих періодичних виданнях для продажу автомобілів, компютерних програм, Інтернеті тощо. При розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу позивачки за основу взято легковий автомобіль Toyota Land Cruiser, AT 60, Anniversary 2013 року випуску з обємом циліндрів двигуна 2982 сантиметрів кубічних, тип палива дизель, на веб-сайті avtoria.com, вартість якого становить 1493255 грн.

Відтак, згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України транспортний засіб позивачки є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивачка - платником транспортного податку з фізичних осіб.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що під час адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № 132474-13 від 30 червня 2016 року контролюючим органом рішенням № 244/6/19-00-10-01-06/7094 від 29 липня 2016 року та, в подальшому, рішенням № 283/6/19-00-10-01-06/8257 від 08.09.2016 року запропоновано ОСОБА_3 у разі наявності документів, що впливають на визначення середньоринкової вартості автомобіля, реалізувати своє право на звернення з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо обєктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку відповідно до п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України.

Так, 22 серпня 2016 року ОСОБА_3 надала пояснення до скарги від 13 липня 2016 року, однак жодних документів, що впливають на визначення середньоринкової вартості автомобіля надано не було. Таким чином, Тернопільська ОДПІ при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не є обґрунтованими, доказів, які б спростовували доводи відповідача про правомірність винесення ним податкового повідомлення-рішення № 132474-13 від 30 червня 2016 року судом не здобуто, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що позов до задоволення не підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №132474-13 від 30 червня 2016 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 січня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.