Справа № 511/2534/16-а
Суддя: Гринчак С. І.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2534/16-а

Номер провадження: 2-а/511/4/17

10 січня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря Чернецької А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача - Мельник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області, в якому просить визнати діїї Управління Пенсійного фонду України Роздільнянському районі Одеської щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Роздільнянському районі Одеської області провести уточнюючий перерахунок та виплату призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від суми заробітної плати, зазначеній у довідці УПФУ згідно довідки Роздільнянської ДФС в Одеській області №8901/10/15-2405-22 від 09.09.2016 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, починаючи з вересня 2016 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації, які виплачувалась систематично на підставі нормативно-правових актів, та на яку було нараховано та сплачено страхові внески, належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі. У вересні 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак рішенням УПФУ у Роздільнянському районі Одеської області за № 49від 14.09.2016 року їй було відмовлено в здійсненні перерахунку, посилаючись на п.5 Прикінцевих Положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Отже починаючи з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії в порядку і на умовах, визначених Законом, не перераховуються в жодному разі. Такі дії відповідача позивачка вважає протиправними, а тому вона була вимушена звернутися з зазначеним позовом за захистом своїх прав до суду.

Відповідач у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк подав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 року (далі-Закон № 3723) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, за виконання обов'язків тимчасово-відсутніх працівників тощо). Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03.07.1991 року індексація грошових доходів населення - встановленні законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошовою доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчанні споживчих товарів і послуг. Це дає підставу вважати, що індексація грошових доходів населення для включення в розрахунок пенсії Позивачу ніякого відношення не має. Вказане підвищення не передбачене нормою ст. 33 Закону № 3723 як складова частина заробітної плати державного службовця, тому індексація грошових доходів населення та матеріальна допомога на оздоровлення не враховується для обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723. Статтею 5 Закону України «Про соціальні послуги» від 19.06.2003 року матеріальна допомога надається особам, що знаходяться у складній життєвій ситуації, у вигляді грошової або натуральної допомоги: продуктів харчування, засобів санітарії і особистої гігієни, засобів догляду за дітьми, одягу, взуття та інших предметів першої необхідності, палива, а також технічних і допоміжних засобів реабілітації. Матеріальна допомога не відноситься до поняття надбавки та доплати, а тому матеріальна допомога на оздоровлення не враховується для обчислення пенсії. Відповідно до Рекомендацій Вищого адміністративного суду України від 23.08.2007 № 07.2-10/1, оскільки матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу", то вона не включається до заробітку, що враховується при призначені (перерахунку) пенсії державним службовцям. Також, згідно Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що у разі неухвалення до 1 червня 2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, за Законом України «Про державну службу». В той же час з 01.06.2015 року Прикінцевими положеннями Закону України від 02.03.2015року №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актив України щодо пенсійного забезпечення» скасовані норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців, тому призначення ( перерахунок) пенсій не проводиться. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій. З урахуванням зазначеного просили в позові відмовити у повному обсязі (а.с.22-23)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові.

В судовому засіданні представник відповідача Мельник А.М.., яка діяла на підставі довіреності №3551/01 від 11.10.2016 року, заперечувала проти визнання позовних вимог, наполягаючи на тому, що законних підстав для перерахунку пенсії Відповідачу відповідно Закону України «Про державну службу» немає. Посилаючись на обґрунтування викладених в письмових запереченнях УПФУ, наполягала на відмові у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оглянувши пенсійну справу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 12 березня 2012 року року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області та їй призначено пенсію за віком на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу". (а,с. 17)

Пенсія позивачці була розрахована на підставі довідки Роздільнянської МДПІ в Одеській області про складові заробітної плати за останні 24 місяці за період з 01.02.2010 року по 28.02.2012 року, в якій в графі «інші виплати» будь-які виплати були відсутні.

13 вересня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою щодо перерахунку її пенсії та надала довідку Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області№8901/10/15-24-05-22 від 09.09.2016 року про складові заробітної плати за останні 24 місяці за період з 01.02.2010 року по 28.02.2012 року з урахуванням інших виплат, а саме: індексації, допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.10-12).

Рішенням №49 від 14 вересня 2016 року Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку, посилаючись на п.5 Прикінцевих Положень Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». (а.с. 9)

Зазначене рішення позивачка отримала нарочно лише 21 жовтня 2016 року.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закон України «Про державну службу», які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті).

Частиною 7 статті 33 цього ж Закону передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (яка є чинною на момент призначення пенсії позивачу).

У пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Аналіз наведених положень законодавства України дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно зі статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у відповідній редакції) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Крім того, відповідно п.2.3.3 ст.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 1/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У своїй постанові від 04 березня 2014 року у справі №21-350а13 Верховинй Суд України, аналізуючи положення статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи NN 21-125а13, 21-97а13 відповідно), а також в постанові від 20.02.12р. (справа № 21-430а11).

Суд зазначає, що наведена правова позиція є обов'язковою як для суду, так і для управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області, про що зазначено у частині першій статті 244-2 КАС України, за змістом якої: рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Посилання відповідача на те, що з 01 червня 2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються та не перераховуються, тому суд має відмовити у позові, не відповідають положенням Конституції та ст. 9 КАС України.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою ст. 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 , від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України на суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень в разі, якщо він заперечує проти задоволення позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, а саме включення в розрахунок пенсії матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань, на оздоровлення та індексацію заробітної плати, на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням наведеного, відповідач неправомірно, при призначенні ОСОБА_1 пенсії, не включив у її заробіток (дохід) для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних і професійних свят та індексацію заробітної плати.

Таким чином, суд вважає встановленим, що Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області безпідставно відмовило позивачу в проведенні перерахунку та виплат пенсії у відповідності із ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу".

Частиною другою статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4 ст. 45 Закону, а саме з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з такими документами подано після 15 числа.

Тому, суд вважає, що перерахунок пенсії має розраховуватись позивачці з 01.09.2016 року, так як остання звернулась за цим перерахунком до відповідача13.09.2016 року.

Разом з тим, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням строку, визначеного ст. 99 КАС України, а саме з 01 вересня 2016 року.

Враховуючи, що відповідь Позивачу надана нарочно лише у жовтні 2016 року, доказів протилежного судом не здобуто, суд приходить до висновку, що Позивачем не пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що з 01 вересня 2015 року пільги щодо звільнення від сплати судового збору органів Пенсійного фонду скасовані, тому судовий збір, сплачений позивачем (а.с. 1) підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", ч.1 ст. 66, ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. . 7-11, 18, 71, 99, 100, 160, 161, 162, 256, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати Рішення УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області №49 від 14 вересня 2016 року про відмову у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» неправомірним.

Визнати протиправними дії УПФУ в Роздільнянському районі Одеської області щодо неврахування під час розрахунку пенсії сум інших видів виплат з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області провести перерахунок та виплату призначеної, ОСОБА_1, пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 відсотків сум заробітної плати та сум інших виплат, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не змінюючи базового місяця нарахування індексації пенсії, враховуючи довідку ДФС в Одеській області № 8901/10/15-24-05-22 від 09.09.2016 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, починаючи з 01 вересня 2016 року .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 12 січня 2017 року.

Суддя С. І. Гринчак