Справа № 826/11103/16
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., розглянувши заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про повернення судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛИМАНСЬКА ЕНЕРДЖИ 2” до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа: Державне підприємство “Енергоринок” про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛИМАНСЬКА ЕНЕРДЖИ 2” до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа: Державне підприємство “Енергоринок” про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії на підставі пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

До Вищого адміністративного суду України надійшла заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про повернення судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги. Ознайомившись із вказаним клопотанням, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду наступне.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Перелік підстав для повернення судового збору є вичерпним.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року на підставі пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, яким встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі також у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Так, за змістом пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має дати оцінку наведеним у касаційній скарзі доводам, порівняти їх із висновками судів, викладеними в судових рішеннях, та вирішити питання, чи є необхідність перевірити висновки судів на підставі матеріалів справи.

Такі дії судді не є суто процесуальними діями, перелік яких міститься у інших пунктах частини першої статті 7 Закону України “Про судовий збір” та інших пунктах частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, і потребують оцінки обґрунтованості наведених у касаційній скарзі доводів порівняно з висновками судів у судових рішеннях.

Водночас за загальним змістом частини першої статті 7 Закону України “Про судовий збір” судовий збір повертається у випадку, коли настали процесуальні наслідки, які не залежать та не потребують розгляду справи по суті й оцінки обставин справи та наданих сторонами доказів.

Таким чином, вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України “Про судовий збір” не можуть бути застосовані у разі відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 16 червня 2015 року (справа № 21-619а14).

Також, підстави для задоволення даної заяви відсутні, що узгоджується з правовою позицією викладеною у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 року.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої вимоги про повернення сплаченого при подачі касаційної скарги судового збору.

Керуючись статтею 7 Закону України “Про судовий збір”, статтями 98, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в задоволенні заяви про повернення судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛИМАНСЬКА ЕНЕРДЖИ 2” до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа: Державне підприємство “Енергоринок” про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравцов О.В.