Справа № 372/3391/16-а
Суддя: Проць Т. В.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

09.12.2016 Мосто
Справа № 372/3391/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2017 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Проць Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративни позов ОСОБА_1 до Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому посилаючись на неправомірні дії відповідача, допущені під час розгляду його заяви про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а саме на території Республіки Афганістан та просив суд визнати неправомірними дії Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо не направлення до Міністерства оборони України документів для нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку із встановлення другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Також просив зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав другу групу інвалідності внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року.
Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
05 січня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач посилаючись на відсутність будь-яких порушень ним прав позивача просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши надані сторонами докаи, аналізуючи наведені міркування та запереченн, оцінюючи їх в сукупності, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову строкову службу з 05 серпня 1984 року по 10 травня 1986 року в Республіці Афганістан та отримав статус «Учасника бойових дій», що підтверджується копією військового квитка та довідкою Обухівського районного військового комісаріату Київської області.
Під час проходження військової служби в Республіці Афганістан ОСОБА_1 отримав множинні осколочні поранення м`яких тканин голови, контузію.
На підставі направлення Обухівського районного комісара, 16 травня 2000 року висновком судово-медичного експерта №117 було встановлено, що виявлені у ОСОБА_1 рубці є наслідком загоєння ран. За давністю виникнення можуть відноситись до 1984 року. Також, під час проходження військової служби, перебуваючи на території Республіки Афганістан, переніс вірусний гепатит «А».
27 вересня 2000 року протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №995 було встановлено причинний зв`язок поранення, контузії, захворювання ОСОБА_1 з виконанням обов`язків військової служби в Республіці Афганістан, що підтверджується копією витягу.
З 19 лютого 2001 року комісіями МСЕК до 22 лютого 2007 року ОСОБА_1 встановлювалась третя група інвалідності з зазначенням її причини захворювання, поранення пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії, що підтверджується копіями витягів.
22 лютого 2007 року комісією МСЕК ОСОБА_1 довічно було встановлена третя група інвалідності з зазначенням її причини захворювання, поранення повязані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії, що підтверджується копією витягу.
23 березня 2004 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інваліда війни третьої групи, що підтверджується копією посвідчення.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин зазначених у цьому пункті.
Реалізуючи своє право інваліда на отримання даної грошової допомоги ОСОБА_1 на початку 2016 року звернувся до відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою та відповідним пакетом документів.
Відповідач отримав заяву ОСОБА_1 з пакетом документів, однак не направив їх до Міністерства оборони України, а своїм листом №2/5/1053 від 04 травня 2016 року повідомив позивача, що ним направлено відповідний запит до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян щодо отримання відносно нього копії розрахункової книжки або грошового атестату.
Згідно з п.7 Порядку №499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпоряднику бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 Порядку.
Відповідно до вказаних вище норм права, головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови від письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Виходячи з цього питання про виплату або про відмову в виплаті одноразової допомоги уповноважене вирішувати тільки Міністерство оборони України, а не відповідач.
Відповідач в порушення даних пунктів Порядку документи ОСОБА_1 до головного розпорядника не направив, а почав направиав запити до іншої установи, а врешті без фактичного розгляду і складення відповідного висновку повернув заяву до райвійськкомату, що не передбачено даним Порядком і вказує на неправомірність дій відповідача.
При цьому, відповідач повідомляючи позивача про направлення запиту до Пенсійного фонду України, залишив поза увагою інформацію останнього направлену відповідачу 28 квітня 2016 року за №1790/04, що ОСОБА_1 на обліку в Пенсійному фонду у Київській області не перебуває, що також вказує на неправомірність дій відповідача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп.1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституція України у статті 46 встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду переконливих доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій.
За таких обставин, суд вважає, що під час розгляду справи було доведено факт порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, які підлягають судовому захисту, однак враховуючи, що позивач будучи інвалідом третьої групи заявляє вимоги як інвалід другої групи позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163, 256 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненаправлення до Міністерства оборони України документів для нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняти надати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості (неможливості) виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав третю групу інвалідності внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Суддя: