Справа № 2-а-361/12
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2012-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/2603/3207/12
Справа №2-а-361/12
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 лютого 2012 року суддя Деснянського районного суду м. Киева Зотько Т.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення на її користь недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення за період за 2010 рік. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії і перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації. У відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі по тексту Закон) їй передбачена щорічна компенсація на оздоровлення (надалі по тексту компенсація) в розмірі 3 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати. За 2010 рік їй нарахована до виплати вказана щорічна компенсація в менших розмірах, ніж це передбачено Законом, вважаючи такі дії відповідачів неправомірними, змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

Згідно п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав, приймає законне та обгрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суддя дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії та перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації.

У відповідності до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії передбачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат.

Позивачу ОСОБА_2 нарахована, а Центром - подана до виплати щорічна допомога на оздоровлення в інших розмірах, ніж це встановлено 'Законом, а саме: у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року за 2010 рік - 75 грн. (а.с.6).

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист.

Відповідно до п.1 та п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, а також основи соціального захисту.

Розмір щорічної допомоги на оздоровлення в 3 мінімальних заробітних плат для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, встановлено ст. 48 Закон' в редакції від 06.06.1996 року, яка чинна на теперішній час. Дія вказаної статті зупинялась відповідними Законами України Про державний бюджет... на 2006 та 2007 роки. Зупинення дії вказаної статті на 2007 рік визнано неконституційним у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року. З 01.01.2008 року діяла нова редакція статті 48, яка визнана неконституційною Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року.

Отже, норма Закону, яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, в розмірі 3 мінімальних заробітних плат в період, за який позивач висуває вимоги, діяла з 01.01.2002 року по 01.01.2006 року (у 2006 році та з 01.01.2007 року по

09.07.2007року дія норми зупинялась бюджетними законами); з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року та з

22.05.2008року до тепер ( з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року діяла інша редакція).

В цей же період Кабінетом Міністрів України приймались постанови, які також регламентували питання розміру щорічної допомоги на оздоровлення, а саме: Постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

У відповідності до Положення про управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.12.2006 року ОСОБА_2 приймає заяви та інші данні одержувачів виплат. Функції по здісненню виплат покладено на Київській міський центр по нарахуванню та здісненню соціальних виплат.

Частиною 2 статті 8 Конституції України встановлено вимогу щодо законів України, які приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 3 частини першої статті 85 та статтею 91 Конституції України до повноважень Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в України віднесено прийняття законів. Виключно законами України встановлюються, зокрема, Державний бюджет України і бюджетна система (пункт 1 частини 2 статті 92 Конституції України).

В частині 1 статті 96 Конституції України закріплено, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ст. 95 Конституції України).

Враховуючи те, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту.

Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року за № З-рп/2012 у справі за конституційними поданнями правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин 1, 2 та 3 статті 95, частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини 2 статті 124, частини 1 статті 129 Конституції України, пункту 5 частини 1 статті 4 Бюджетного Кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 9 Кодексу Адміністративного судочинства України, в системному звязку з окремими положеннями Конституції України встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту, за рахунок державного бюджету країни, є складовою бюджетного законодавства, відповідно до п.5 частини 1 ст.4 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України , пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі Закону Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до частини 3 статті 150 Конституції України Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. ст. 17, 158-162, 183-2 КАС України, ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя: