Справа № 215/4750/16-а
Суддя: Мельник Ю. П.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/4750/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді Мельника Ю.П.

за участю: секретаря Паращенко В.Д.

позивача ОСОБА_1

відповідача Чеботарьової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №2 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління Національної поліції в місті Кривому Розі роти №1 батальйону №3 рядового поліції Чеботарьової Тетяни Вікторівни про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2016 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції УНП в місті Кривому Розі роти №1 батальйону №3 рядового поліції Чеботарьової Тетяни Вікторівни. про скасування постанови серії ДР №139291 від 31.10.2016.

В обґрунтуванні позову позивач ОСОБА_1 вказує, що згідно оскаржуваної постанови, вона 31.10.2016 о 17.35 год. за адресою: АДРЕСА_1, вона передала керування автомобілем НОМЕР_1 неповнолітньому ОСОБА_4, який не має права керування транспортними засобами, чим своїми діями порушила п.2.9 Г ПДР України.

Просить постанову ДР №139291 від 31.10.2016 скасувати, оскільки пояснила, що передала керування сину, оскільки погано себе почувала, а також вважає її необґрунтованою та винесеною з порушенням діючого законодавства.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач Чеботарьова Т.В. в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснила, що 31.10.2016 о 17.35 год. за адресою: АДРЕСА_1 був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_4, при перевірці документів у якого було відсутнє посвідчення водія. Працівниками поліції було встановлено, що посвідчення водія неповнолітньому ОСОБА_4 не видавалось. Позивач ОСОБА_1 повідомила працівників поліції, що вона має всі необхідні документи, а керування транспортним засобом передала неповнолітньому ОСОБА_4 у зв'язку з поганим самопочуттям. Від пропозиції працівника поліції викликати швидку медичну допомогу, позивач ОСОБА_1 відмовилась. Після цього відносно позивача була винесена постанова серії ДР №139291 від 31.10.2016 про накладення на неї адміністративного стягнення у розмірі 510 грн. у зв'язку з порушенням п.2.9 Г ПДР України.

Дослідивши письмові та відео докази, суд вважає що в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ДР №139291 від 31.10.2016 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Також встановлено, що ОСОБА_1 31.10.2016 о 17.35 год. за адресою: АДРЕСА_1, вона передала керування автомобілем НОМЕР_1 неповнолітньому ОСОБА_4, який не має права керування транспортними засобами, чим своїми діями порушила п.2.9 Г ПДР України, - а.с.4.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №139291 від 31.10.2016, вона відповідає вимогам чинного законодавства, відповідачем Чеботарьовою Т.В. при складанні даної постанови було роз'ясненно позивачу її права та обов'язки, а також надані всі необхідні докази вчинення адміністративного правопорушення, а саме матеріали відеофіксації правопорушення, якими доведено, що позивач ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Доказів відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення зазначеного в постанові, ОСОБА_1 не надала.

Таким чином, суд вважає, що невизнання позивачем ОСОБА_1 того, що вона порушував вимоги ПДР, пов'язані з метою уникнути нею адміністративної відповідальності та покарання у вигляді штрафу. Не визнання своєї вини не спростовує постанову відповідача, яка складена на місці скоєння правопорушення, одразу після його виявлення. З копії постанови також вбачається, що її було складено з роз'ясненням прав та обов'язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Наведенні обставини вказують на відсутність підстав для скасування постанови серії ДР №139291 від 31.10.2016 про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Керуючись ст.ст.17, 19, 71, 161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління Національної поліції в місті Кривому Розі роти №1 батальйону №3 рядового поліції Чеботарьової Тетяни Вікторівни про скасування постанови - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: