Справа № 415/5600/16-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/5600/16-а
Провадження № 2-а/415/15/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Бадаєвої А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

24 жовтня 2016 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що він є пенсіонером МВС України з 30 грудня 2002 року. Пенсія призначена йому за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» довічно і відповідно до Закону України «Про міліцію» йому як пенсіонеру МВС України та членам родини (дружині) надано право на користування пільгою - 50% знижкою по оплаті за житлово-комунальні послуги. До 1 липня 2015 року він користувався цією пільгою.

Листом Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН ) Лисичанської міськради № 9561 від 18.10.2016 року його повідомлено, що пільга йому скасована, тому що Закон України «Про міліцію» втратив чинність з 07.11.2015 року відповідно до пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 565- XII (зі змінами).

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.90 р., згідно з ч. 1, 2 ст. 22 якого передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Чинною на час призначення йому пільги редакцією Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч. ч. 4, 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію»).

Положеннями пп. «в» пп. 1 п. 68 р. II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.07 р. у Законі України «Про міліцію» у ст. 22 ч. 7 доповнено словами «за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Разом з тим, зміни, внесені пп. «в» пп. 1 п. 68 р. II Закону України від 28.12.07 р. №-107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 р .

Відповідно до п. 12 р. II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-УІІ від 27.03.14 р. у ст. 22 Закону України «Про міліцію» ч. ч. 6 та 7 викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цій статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.14 р. внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно з якою пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-УІІІ від 28.12.14 р. Кабінетом Міністрів України 04.06.15 р. прийнято постанову № 389, якою затверджений Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (набрав чинності з 01.07.15 р.). Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі -пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-УІІІ внесено зміни до Закону України «Про міліцію», за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і коло осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Згідно з п. 3 Порядку № 389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Відповідно до пп. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (ст. 7 цього Закону).

Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 01.07.15 р. податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень.

Треба підкреслити, що згідно з листом УПСЗН Лисичанської міськради, не заперечується те, що він перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП) з 30.12.2002 р., як міліціонер на пенсії та до 30.06.15 р. користувався 50-% знижкою за користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, постачання холодної води, гарячої води, водовідведення, електропостачання, газопостачання на плиту, централізоване опалення та вивезення побутових відходів. При цьому необхідно зазначити, що вказана пільга була надана йому з 30.12.2002 р. і довічно, тобто без обмеження будь-яким строком. При цьому така пільга була надана відповідно до чинного на момент виходу позивача на пенсію законодавства України.

Тоді як Закони, що звужують коло осіб, які мають право на такі пільги і безпосередньо скасовують його право на їх отримання, набрали чинності 27.03.2014 року та 04.06.2015 року, тобто після визнання Державою за ним права на такі пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Відповідно з вимогами ст. ст. 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи.

Таким чином, внесення змін до ст. 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування Закону України «Про міліцію», у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення мене пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію», якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Згідно з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.03 р., саме Управління праці та соціального захисту населення організують збирання, систематизацію та зберігання інформації про пільговика, ведуть облік пільговиків.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з п. 15 ч. 2 Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цім законом для колишніх поліцейських, членів їх сімей, інших осіб.

Необхідно зазначити, що Верховною Радою України внесено зміни в законодавство і соціальні гарантії були повернуті, шляхом прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей». Цей закон вносить зміни то п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про Національну поліцію». Зміни спрямовані на реалізацію конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності і недискримінації під час формування законом соціального і правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, в тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Оскільки позивачу, як пенсіонеру ОВС вже була встановлена пільга з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій довічно, у УПСЗН Лисичанської міськради були відсутні правові підставі зупиняти дію пільги по відношенню до нього, у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги (залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами) повинна застосовуватися лише Щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акт органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На підставі викладеного, просив суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради щодо скасування з 01.07.15 р. 50-відсоткової пільги, наданої їй з 30.12.2002 р., з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради поновити з 01.07.15 р. право на отримання мною та членами моєї родини 50-відсоткової пільги з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради надати газо-, водо-, тепло- та електропостачальним підприємствам міста Лисичанська , інформацію щодо його права на отримання 50-відсоткової пільги на оплату послуг, що постачаються даними підприємствами та організаціями з 30.12.2002 р. і довічно та стягнути з відповідача понесенні судові витрати.

Представником відповідача Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до суду надані письмові заперечення на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень позовних вимог відповідач посилався на те, що згідно з Законом України «Про міліцію» працівники міліції, звільнені зі служби за віком, хворобою або вислугою років, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, діти працівників міліції, загиблих або померлих у звязку з виконанням службових обов'язків тощо, мали право на пільги, зокрема, на 50% знижку плати за житлово-комунальні послуги. Облік осіб, які мають право на пільги здійснюється органами соціального захисту населення відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ № 117 від 29.01.2003. За приписами п. 1 зазначеного Положення, Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України.

Відповідно до п. 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» з 07.11.2015 Закон України «Про міліцію» втратив чинність. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії. передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Проте, пільги на оплату житлово-комунальних послуг колишнім поліцейським не передбачені.

Відповідно до листа-завдання Міністерства соціальної політики України Комп'ютерно-обчислювальним інформаційним центром, який адмініструє Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, розроблене програмне забезпечення для автоматизованого закриття електронних карток пільговиків у звязку з втратою чинності Закону України «Про міліцію». Даним програмним забезпеченням виконується автоматичне закриття електронних карток пільговиків - міліціонерів на пенсії та інших осіб, яким надавались пільги відповідно до Закону України «Про міліцію».

Виходячи з наведеного, чинним законодавством України не передбачено надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг колишнім працівникам міліції.

ОСОБА_1 перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як працівник міліції, звільнений зі служби за вислугою років. У зв'язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію», позивач втратив право на надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Електронна картка ОСОБА_1 в ЄДАРП і була автоматично закрита.

Звертаємо увагу, що управлінням праці та соціального захисту населення пільги не встановлюються та не скасовуються. Підприємства - надавачі житлово-комунальні послуг надають послуги особам, які мають право на пільги згідно з діючим законодавством, з відповідною знижкою та подають до УПСЗН інформацію про суми нарахованих пільг для проведення розрахунків. УПСЗН веде облік осіб, які мають право на пільги, та відповідно до укладених договорів з підприємствами відшкодовує витрати за надані пільги за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту. Таким чином, просили суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, просили відмовити в задоволенні позову, підтримали письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожній людині, яка знаходиться під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 4.Х1.1950) (Європейська конвенція про захист прав і основних свобод людини) (далі Конвенція), передбачає, що здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або інших обставин.

Стаття 1 Першого протоколу (Париж, 20.ІІІ.1952) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України,права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України з 30.12.2002 р., що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 29.12.2002 р., наданим УМВС України в Луганській області про те, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років з 30.12.2002 року.

Також судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як міліціонер на пенсії.

Згідно з розрахунковою книжкою за природний газ особистий рахунок № 50823 відкрито на ОСОБА_1.

Згідно з розрахунковою книжкою за електроенергією особистий НОМЕР_2 відкрито на ОСОБА_1.

Згідно з абоненськоою книжкою за сплату послуг Лисичанськводоканалу особистий рахунок НОМЕР_3 відкрито на ОСОБА_1.

Згідно з листом-відповіддю № 9561 від 18.10.2016 р., наданою Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області повідомлено, що пільги працівникам міліції, звільненим зі служби за віком, хворобою або вислугою років були передбачені ст. 22 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565 -ХІІ. Зазначений Закон втратив чинність з 07.11.2015 відповідно до п. 1 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII. Відповідно до роз'яснень Мінсоцполітики України від 11.12.2015 №2074/4/75-15, особи, які мали право на пільги з оплати житлово-комунальних послуг згідно з Законом України «Про міліцію» з 07.11.2015 втратили це право. В зв'язку з вищевикладеним, УПСЗН Лисичанської міської ради не має законних підстав для надання Вам пільг на оплату житлово-комунальних послуг. Також нагадують, що позивач має право звернутися до УПСЗН Лисичанської міської ради за житловою субсидією.

Таким чином спірним питання даної справи є наявність у позивача з 07 листопада 2015 року пільг на 50 % знижку за користування житлово-комунальними послугами в межах норм діючого законодавства, а також правомірність призупинення відповідачем вказаної пільги та як наслідок наявність підстав для її поновлення.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565 XIX.

Відповідно до частини 4 статті 22 Закону України «Про міліцію», в редакції чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про міліцію» за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

Проте суд звертає увагу, що з 07 листопада 2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», а стаття 22, відповідно до якої позивач до прийняття ЗУ «Про Національну поліцію» мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо викладена в другій редакції та не містить посилань на пільги, що були встановлені раніше, а містить основні повноваження керівника поліції.

Згідно абзаців 2 та 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Проаналізувавши зміст Закону України «Про Національну поліцію», суд приходить до висновку, що даний правовий акт не містить норм, які б передбачали пільги, компенсації і гарантії для колишніх міліціонері.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», то пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема Законом України «Про Національну поліцію», а тому позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають.

При цьому суд звертає увагу позивача, що як правильно вказано у відповіді відповідачем з 21 жовтня 1995 року (дата прийняття) по теперішній час діє Постанова КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року, якою з метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затверджене Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», яке визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а тому позивач у зв'язку з відсутністю раніше призначених пільг, може оформити житлову субсидію, або скористатись іншими пільгами, визначеними Законом України «Про національну поліцію», оскільки згідно абзаців 2 та 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

На підставі викладеного, дослідивши у сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 94, 159-163 КАС України, Законом України «Про Національну поліцію», Постанова КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА