Справа № 826/16144/16
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 листопада 2016 року № 826/16144/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зобов'язання вчинити дії а саме зняти арешт з нерухомого майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2016 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачем закрито виконавче провадження, яким накладено арешт на майно покійного сина позивача.

Відповідачем не забезпечено явку представника в судове засідання, та не надано письмових заперечень з приводу заявленого позову.

В судовому засіданні 22.11.2016 року оголошено ухвалу про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи те, що неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, який є суб'єктом владних повноважень, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Після ухвалення судом про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження від відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження, однак не надано письмових заперечень з приводу заявленого позову.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження № 19734053 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-656-1/10 виданого 09.04.2010 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ " УкрСиббанк " боргу в розмірі 254265,42 грн..

В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем, з метою виконання рішення суд накладено арешт на ? квартири розташованої за адресою : АДРЕСА_1, що належала боржнику.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1

Як вбачається із наданих відповідачем копій матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із надходження інформації про смерть боржника, державний виконавець звернувся до суду про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2016 року, клопотання у Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про заміну боржника у виконавчому провадженні залишено без задоволення, оскільки на час вирішення клопотання спадщину прийнято не було.

Постановою державного виконавця від 30.11.2015 закінчено виконавче провадження у зв'язку із смертю боржника та відсутністю правонаступників.

ОСОБА_1 26.08.2016 року звернулась до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту накладеного на майно ОСОБА_2 та скасування інших вжитих заходів з примусового виконання рішення.

Листом від 09.09.2016року Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомлено позивачу, що у випадку коли особа вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутись до суду про зняття арешту з такого.

Оскільки відповідачем відмовлено у знятті арешту з майна, що належало покійному сину позивача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір по суть , суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, у тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому, приписами частини 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено мету такого арешту, а саме: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 19734053 державним виконавцем хоча і закрито виконавче провадження, однак не вчинено жодних дій щодо зняття арешту з майна боржника накладеного в рамках такого виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи надані докази а також норми чинного законодавства суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та припинити обтяження речових прав на ? частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2, накладений в рамках виконавчого провадження № 19734053.

Присудити з Державного бюджету України на користь користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби місті Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.П. Балась