Справа № 753/21598/16-а
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/45/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., за участю секретаря Борисова М.О., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Борисполі Ільїна Олега Ігоровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 серія АР № 079053

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Борисполі Ільїна Олега Ігоровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 серія АР № 079053.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема в порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху, оскільки позивач не вчиняв адмінправопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки не порушував вимог п. 2.3 (в) та п. 2.1 (ґ)ПДР України.

У судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, крім того у судовому засіданні визнав факт того, що перебував за кермом без полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому визнав за собою порушення п. 2.1 (ґ)ПДР України.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у вказаній заяви позовних вимог не визнав, заперечував проти задоволення позову.

У судове засідання з'явився представник Відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який також позовних вимог не визнав, заперечував проти задоволення позову, крім того, подав до суду письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши записи з відео-реєстраторів, та відео, яке надано самим позивачем, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 року, водій ОСОБА_2 31.10.2016 близько 15:10 год. за адресою: Київська область, Бориспіль - 7, ДП МА «Бориспіль» біля терміналу «D», рухався автомобілем НОМЕР_1, без пристебнутих ременів безпеки, чим порушив п. 2.3. (в) ПДР України, а також при перевірці документів останній не надав полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим, порушив вимоги п. 2.1. (ґ) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КпАП України).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Приписи ч. 2 ст. 71 КАС України зобов'язують саме суб'єкта владних повноважень в адміністративних справах про протиправність його рішень, дій чи бездіяльності доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_2 у судовому засіданні 12.01.2017 року визнав порушення п. 2.1. (ґ) ПДР України та підтвердив, що не надав полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу інспектора патрульної поліції, оскільки його не мав.

Крім того, позивач зазначив що відповідачем-1 та працівниками поліції порушено ст. ст. 33, ч. 2 ст. 34, аб. 2 ст. 34, 35, 186, ч. 7 ст. ст. 212, 245, 248, 252, 261, 263, ч. 2 ст. 264, 265-2, 268, КпАП України, ст. 1, аб. 2 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 6, ст. 7, ст. 8, ч. 2 ст. 12, аб. 1,2,3 ч. 1 та ч. ч. 2, 3 ст. 18, аб. 2,4,5,11 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 31, ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про національну поліцію», аб. 1 п. 8 п.п. 9,10,14 гл. III, п. 5 гл. XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015), аб. 2 п. З гл. II, п. 5, 7 аб. 1.2 п. 9, п. 10, 12 гл. III, п. 7 гл. IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (Наказ МВС № 1376 від 06.11.2015), а також вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 353, 356 ч. 1 ст. 364, ч. ч. 1,2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 371 КК України.

Однак, законом передбачено два випадки перевірки документів у водіїв, тобто при оформленні ДТП і порушенні вимог ПДР України. Згідно постанови, причиною зупинки і перевірки наявних документів у позивача було керування автомобілем без пристебнутих ременів безпеки, чим порушено п. 2.3 (в) ПДР України, в подальшому при перевірці останній не надав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, чим порушив вимоги п. 2.1. (ґ) ПДР України, що за своїм характером є більш суттєвішим правопорушенням, відповідальність за яке передбачено лише штраф, таким чином на позивача винесено постанову за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Відповідно до ст. 222 КупАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема порушення, передбачені частиною першою статті 121, 126 КпАП України.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. З, 11 ч. 1. ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що згідно ст. 36 КпАП України особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які розглядаються одним і тим же органом - посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Отже, в даному випадку відповідача притягнуто до відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, за ч. 1 ст. 126 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. При цьому, суд приймає до уваги та враховує пояснення позивача про відсутність у нього на момент винесення оспорюваної постанови полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приймаючи до уваги визнання даних обставин позивачем, підстави для скасування оспорюваної постанови відсутні.

При цьому, суд вважає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, при її винесенні було дотримано порядок розгляду та з'ясовані обставини, що підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова була винесена суб'єктом владних повноважень: при виконанні ним службових обов'язків, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 168, 186, 254 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Борисполі Ільїна Олега Ігоровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2016 серія АР № 079053 - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя Комаревцева Л.В.