Справа № 804/9183/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2016 р. справа № 804/9183/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову СПД ОСОБА_1 до відповідача-1 - Лівобережної ДПА, відповідача-2 - Державної виконавчої служби Індустріального району про скасування виконавчих документів, зобов'язання вчинити певні дії, заборону вчиняти певні дії, стягнення моральної шкоди та інших компенсацій, -

в с т а н о в и в:

27 грудня 2016 року СПД ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому заявив до суду ряд вимог, звернутих до зазначених ним в позовній заяві у якості відповідачів суб'єктів владних повноважень.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі, доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Позовну заяву подано від імені СПД ОСОБА_1, проте, документів на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено. Також, у разі, якщо позивач визначає свій статус як суб'єкт підприємницької діяльності, а не як фізична особа, до матеріалів позовної заяви має бути надана копія відповідного свідоцтва про реєстрацію його підприємницької діяльності.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, позовна заява має містити ім'я (найменування) позивача, ім'я (найменування) відповідача, до якого звернуто позовні вимоги.

В порушення зазначених вимог закону, позовна заява не має особи у статусі позивача у справі - СПД ОСОБА_1 зазначений заявником. Крім того, у позові невірно зазначено найменування суб'єктів владних повноважень, що виступають відповідачами у справі - зокрема, вказано неповні найменування органів державної влади, за якими неможливо встановити належну особу, що має відповідати за адміністративним позовом.

Крім того, згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Зазначені вимоги закону позивачем не виконано. Зокрема, з тексту позовної заяви неможливо встановити, яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, які конкретно рішення, дії або бездіяльність та кого саме з відповідачів оскаржується по даній справі, які правові підстави для визнання їх рішень незаконними. Отже, зміст викладених позивачем позовних вимог не дозволяє суду встановити правовідносини, які виступають предметом оскарження в поданій до суду заяві. Також, до матеріалів позову позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються його вимоги, на які він посилається у позовній заяві (з наданих фотокопій документів неможливо встановити їх зміст, зважаючи на неякісно виконане копіювання).

Отже, позивачу, шляхом складання нової позовної заяви, слід конкретизувати свої позовні вимоги окремо щодо кожного відповідача, належним чином сформулювати, які саме правовідносини виступають предметом оскарження, та яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити його інтереси у сфері публічно-правових відносин, а також надати наявні у нього докази на їх обґрунтування.

При цьому, позивачу слід враховувати, що у відповідності до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У відповідності до ст. 15 Кодексу адміністративного судочинства України, мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03.07.2012 р. № 5029-VI, судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

Отже, застосування регіональної мови (мов) у межах території, на якій вона поширена, можливе тільки за згодою сторін по справі після її відкриття.

Позовна заява ОСОБА_1 складена російською мовою, яка не є державною в Україні, що є порушенням ст. 15 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, нова позовна заява має бути викладена позивачем державною мовою, якою в Україні є українська мова.

Крім того, частиною 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень, а також, додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Проте, в порушення даних вимог закону, позивачем до позовної заяви не надано її копій та копій додатків для направлення їх відповідачам.

Також, позивачем не сплачений судовий збір за подання до суду адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року встановлена на рівні 1 378 гривень.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.) визначено, що у разі, коли у позовній заяві об'єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу необхідно сплатити на реквізити суду (одержувач - УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 37989253, розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір в розмірі 551, 20 грн. з кожної заявленої ним позовної вимоги немайнового характеру, а також 1 відсоток, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати від заявлених ним майнових вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов СПД ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 20 січня 2017 року для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви, а саме: шляхом складання нової позовної заяви, необхідно привести її у відповідність до вимог Закону України «Про засади державної мовної політики» та ст. 10 Конституції України в частині викладення тексту позовної заяви державною мовою, привести статус сторін у справі відповідно до вимог КАС України (позивач та відповідачі), зазначивши також належне найменування відповідачів; визначитися, які саме правовідносини виступають предметом оскарження, та яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин; надати документи на підтвердження своєї адміністративно-процесуальної дієздатності (копію паспорта, копію свідоцтва про реєстрацію підприємницької діяльності - у разі, якщо позивач визначає свій статус як суб'єкт підприємницької діяльності); надати до нової позовної заяви докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги; надати оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. з кожної заявленої позивачем позовної вимоги немайнового характеру, та 1 відсотку (але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати) від заявлених ним майнових вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Зазначені документи необхідно надати також у копіях відповідно до кількості сторін, зазначених в позовній заяві.

Роз'яснити позивачу, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна