Справа № 607/14583/16-а
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2017 Справа №607/14583/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача ОСОБА_1Г, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязати здійснити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, просить визнати протиправною відмову Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у виплаті ОСОБА_1 призначеної 02 квітня 2015 року, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсії за віком при повному стажі та зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 призначену йому 02 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсію за віком при повному стажі за період із 08 червня 2016 року по 03 жовтня 2016 року. ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що 02 квітня 2015 року йому було призначено пенсію за віком. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII з квітня йому було припинено виплату пенсії. Оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року (справа №1-8-2016) визнано таким, що не відповідають Конституції України положення абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого другого речень абзацу шостого частини пятої статті 141 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакціях законів від 07 липня 2010 року та 02 березня 2015 року, 24 грудня 2015 року, тому положення законів, які передбачали припинення виплат пенсій особам, які працюють на посадах і на умовах, передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» втратили чинність з 08.06.2016 року, однак відповідач відмовив ОСОБА_1 у поверненні йому пенсії за віком, за період з 08 червня 2016 року по 03 жовтня 2016 року, коли позивачу призначене довічне грошове утримання судді у відставці.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених в ньому, просить його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що припинення виплати позивачу пенсії з 02.04.2015 року було здійснено у звязку із прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2055 року. Також звертає увагу суду, що з 06.10.2016 року позивачу призначено довічне грошове утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».

Судом встановлено, що 02 квітня 2015 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком, відповідно до ЗУ «Про Загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується повідомленням управління пенсійного фонду України в місті Тернополі №7123/03 від 15 квітня 2015 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-VI було викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу", «Про судоустрій і статус суддів", пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність".

Аналогічні зміни було внесено до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону №213-VІІІ порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширювався на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Згідно п. 1 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ цей Закон набрав чинності з 1 квітня 2015 року.

У звязку із цим ОСОБА_1 була припинена виплата пенсії з 02.04.2015 року.

З 01.01.2016 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. №911-VІІІ, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII було передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на викладене, дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу ґрунтувалися на вимогах чинного на той час законодавства.

Однак, 08.06.2016 р. Конституційним Судом України прийнято рішення №4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. N2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. №911-VIII;

- пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. N213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №4-рп/2016 було визнано неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 р. і з 01.01.2016 р. пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, у вказаному рішенні Конституційним Судом України визначено зазначені нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Відтак, Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. N4-рп/2016 в частині визнання неконституційними положень вказаного законодавства підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли після 08 червня 2016 року та зворотної сили не має.

Отже, позивач продовжуючи працювати на посаді судді з 08.06.2016 р. отримав право на поновлення йому виплати пенсії, призначеної на загальних підставах до моменту призначення йому довічного грошового утримання 03 жовтня 2016 року.

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою, в якій на підставі рішення Конституційного Суду України просив виплатити призначену йому пенсію за період із 08.06.2016 року по 03.10.2016 року. Листом від 06.12.2016 року №627/Б-11 йому відмовлено в задоволенні його заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи те, що у звязку із прийняттям рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. №4-рп/2016 було визнано неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 р. і з 01.01.2016 р. пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач після набрання рішення законної сили з 08 червня 2016 року продовжував працювати на посаді судді до 03 жовтня 2016 року, а тому його право на одержання пенсії за віком за вказаний період є порушеним та потребує судового захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до висновку Верховного Суду України викладеного в постанові від 24.05.2016 року, який відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів. Тому з 1 червня 2015 року, особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначають, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій та статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст.ст.6, 18, 71, 86, 158, 162, 163, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Визнати протиправною відмову Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у виплаті ОСОБА_1 призначеної 02 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком при повному стажі.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 призначену йому 02 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсію за віком при повному стажі за період із 08 червня 2016 року по 03 жовтня 2016 року.

Звернути до негайного виконання постанову в частині виплати пенсії в межах платежу за один місяць.

Зобов'язати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в двадцятиденний строк після набрання постановою законної сили надати звіт про виконання постанови суду.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3