Справа № 2-а-408/10
Суддя: Карбовнік І. М.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Львівської області
Справа № 2а 408/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Карбовніка І.М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Калуського взводу у Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВДАІ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АТ № 147218 від 04.07.2010року. Мотивує свої вимоги тим, що згідно до зазначеної постанови, його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 гривень. Вважає, що постанова незаконна, так як він не допускав порушень правил дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги просить про задоволення позову. Пояснив, що дана подія мала місце 04.07.2010 року о 05год. 32хв., під час керування автомобілем марки „Москвич-21406 н.з. В50-20ІН, рухався по вул..Львівській в м.Калуші Івано-Франківської області і був зупинений інспектором ДПС, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ВС1 № 059106 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, він порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, оскільки його автомобіль рухався зі швидкістю 83 км/год., при допустимій 60 км/год., перевищивши встановлені обмеження швидкості на 23 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут». Постановою серії АТ № 147218 від 04.07.2010року ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340.00 грн. З рішенням інспектора не згоден, вважає його безпідставним і протиправним, а постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що в якості основного доказу його вини у перевищенні швидкості було предявлено прилад «Беркут», на екрані якого було зображено швидкість автомобіля 83 км/год. Але він рухався у загальному потоці автомобілів і ідентифікувати вказану швидкість не можливо оскільки на приладі не вказано ні державного номеру автомобіля, ні часу коли було зафіксовано вказану швидкість. Вважає, що рухався в межах припустимої швидкості на дорогах загального користування, як це передбачено п.12.6 (г) Правил дорожнього руху. Просить визнати протиправним рішення інспектора ДПС про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії АТ № 147218 від 04.07.2010року про накладення адміністративного стягнення.

Представник відповідача субєкта владних повноважень в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило, що дає можливість розглянути справу у його відсутність на підставі наявних доказів, у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови серії АТ № 147218 від 04.07.2010року, ОСОБА_3 04.07.2010 року о 05:32 год., в м.Калуша по вул..Львівській керуючи автомобілем марки „Москвич-21406, рухався зі швидкістю 83 км/год., швидкість вимірювалась приладом «Беркут» №0510190, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху і його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 гривень.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною четвертою даної статті передбачено, що субєкт владних повноважень зобовязаний надати суду всі документи і матеріали, які у нього маються і можуть бути використані, як докази по справі.

Позивач заперечує проти змісту постанови, указує на відсутність обєктивних доказів скоєння ним правопорушення.

Оскільки відповідач в судове засідання не зявився та інших доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надав, суд вправі вирішити справу на підставі доказів, що є в ній.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26 лютого 2009 року №77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року за №374/16390, яка розроблена відповідно до вимог КУпАП і встановлює порядок провадження у справах про адміністративні провадження, та порядок їх обліку, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВС1 № 059106 від 04.07.2010 року в графі «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності», правопорушник власноруч написав, що не згоден з вказаним правопорушенням, проте інспектором не були допитані свідки правопорушення, та пояснення не долучені до матеріалів справи.

Даний факт заперечується як самим позивачем так і свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які на той момент перебували поряд із водієм, з приводу цього пояснили суду, що ОСОБА_1 не перевищував швидкості руху.

Слід зазначити, що постанова серія АТ №147218 від 04.07.2010року винесена на імя ОСОБА_3, а не на ОСОБА_1.

Крім цього, розгляд справи на місці, без підготовки та надання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що могли б істотно вплинути на прийняте у справі рішення не тільки порушує права правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП.

Крім того, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що позивача не обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності у звязку з чим вважає за необхідне визнати протиправним рішення інспектора ДПС Калуського взводу у Івано-Франківській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АТ № 147218 від 04.07.2010року за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст.10-11, 71, 86, 160-164 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Калуського взводу у Івано-Франківській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АТ №147218 від 04.07.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 340.00 грн. скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Карбовнік І.М.