Справа № 446/1291/16-а
Суддя: Самсін М. Л.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1291/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши в м.Кам'янка-Бузька у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (надалі Позивач) до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (надалі Відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій відповідно до Закону України «Про прокуратуру» -,

в с т а н о в и в:

30 червня 2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років позивачу відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язання до вчинення дій.

В позовній заяві Позивач просить суд визнати дії Відповідача протиправними щодо відмови здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до Постанов КМУ № 505 від 31.05.2012, № 763 від 30.09.2015 та № 1013 від 09.12.2015, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (чинній на час призначення пенсії - 02.01.2003року), на підставі довідки прокуратури Львівської області від 07.06.2016 № 18/1012, в розмірі 90% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та проводити її виплату, починаючи з 01.01.2016 року, з врахуванням фактично отриманої та належної до виплати суми пенсії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 02.01.2003 року перебуває на обліку в Кам'янка-Бузькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області у зв'язку із призначенням та виплатою їй пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. В червні 2016 року він звернувся до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» в розмірі та відсотках від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Львівської області від 07 червня 2016 року №18/1012, без обмеження граничного розміру пенсії. Рішенням Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким з 01.01.2015 року внесено зміни до ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, незважаючи на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати працівників органів прокуратури України», у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, на підставі постанови Кам'янка-Бузького районного суду від 25.06.2015 по аналогічній адміністративній справі №446/1041/15-а, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2015, постанови (додаткової) Кам'янка-Бузького районного суду від 29.12.2015 року відповідачем позивачу було вже проведено перерахунок пенсії у розмірі 90% середнього заробітку за відповідною посадою на день звільнення 18.12.2013 року.Позивач вважає, що прийняте відповідачем рішення є неправомірним, оскільки гарантовані законом підстави та порядок перерахунку призначених раніше пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії), а подальші зміни, які внесені до законів стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Ухвалою судді від 18.07.2016 року на підставі п. 2. ч. 1 ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження у вказаній адміністративній справі, яку скеровано разом з позовною заявою Відповідачу згідно ч.3 ст.183-2 КАС України.

Відповідач надав суду письмові заперечення на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на момент звернення Позивача за перерахунком пенсії Закон України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991р. втратив чинність, крім частин 3,4,6 та 11 статті 50-1. Спірні правовідносини, зазначені в адміністративному позові, регулює Закон України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014р. Даний Закон визначає, що пенсія прокурорам призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Щодо порядку проведення перерахунку пенсії працівникам прокуратури, то як в попередньому, так і в діючому Законі, зокрема в ч.20 ст.86 Закону від 14.10.2014 року зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вважає, що вимоги Позивача є безпідставними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Окрім того Відповідач постановив рішення №№1372/04-44 від 30 червня 2016 року, яким відмовлено Позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд, дослідивши подані докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Кам'янка-Бузькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області та отримує пенсію за вислугу років (понад 29 років роботи на прокурорсько-слідчих посадах в прокуратурі Кам'янка-Бузького району Львівської області), яка призначена відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року зі змінами станом на 12.07.2001 року в розмірі 90% середнього заробітку з посади прокурора Кам'янка-Бузького району Львівської області. Після призначення пенсії продовжував працювати на посаді прокурора Кам'янка-Бузького району Львівської області і на підставі відповідних довідок прокуратури Львівської області управлінням Пенсійного фонду України у Кам'янка-Бузькому районі йому неодноразово здійснювався перерахунок пенсії на умовах ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. З 18 грудня 2013 року, на підставі наказу Генерального прокурора України № 635-к від 18.12.2013 року його звільнено з посади прокурора Кам'янка-Бузького району Львівської області у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років та за власним бажанням (ст.38 КЗпП України), тобто з аналогічної посади, з якої йому була призначена пенсія у 2003 році. На день його звільнення стаж складав на прокурорсько-слідчих посадах понад 29 років.

Згідно довідки прокуратури Львівської області за № 18/1012 від 07 червня 2016 року зазначено, що Позивач працював в органах прокуратури Львівської області на посаді прокурора Кам'янка-Бузького району та вказано розмір заробітної плати, призначеної для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року.

За вказаних обставин, суд вважає, що відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку проведення перерахунків призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

30 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 763 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 31.05.2012 р. № 505» (набрала чинності 13.10.2015 р.), якою змінено схеми посадових окладів працівників Генеральної прокуратури України, прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, військових прокуратур регіонів і прирівняних до них прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та прирівняних до них прокуратур.

Постановою КМУ від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів», з 01.12.2015 р. вдруге переглянуто схеми посадових окладів і підвищено заробітну плату, в тому числі і прокурорсько - слідчим працівникам.

На виконання вищезазначених Постанов КМУ, 07.06.2016р. прокуратурою Львівської області позивачу видано довідку №18/1012 про розмір заробітної плати за посадою, на якій він працював.

23.06.2016 р. позивач подав зазначену довідку до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Таким чином, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Тобто, позивач реалізував своє право у визначений законодавством спосіб, а відповідач, відмовляючи йому у перерахунку з посиланням на Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким з 01.01.2015 року внесено зміни до ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, діяв всупереч положенням ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії - 02.01.2003).

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд не приймає до уваги доводів відповідача, викладених у запереченні на позовну заяву, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до їх прийняття та суттєво звужують право на пенсійне забезпечення, що суперечить вимогам ч.1ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Конституції України та Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (в редакції, чинній станом на час призначення пенсії позивачу -02.01.2003).

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Так, ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя.

Згідно положень ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1780-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: «Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VI.

З аналізу даної норми вбачається, що її положення поширюються на правовідносини щодо призначення, а не перерахунку раніше призначених пенсій вказаним категоріям осіб.

Адже призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 р. № 21-2432а15.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст.1, ч.1,2 ст.8).

У рішеннях від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, Конституційний Суд України зробив висновок щодо сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи, що пенсія позивачу призначена з 02 січня 2003 р., то до спірних правовідносин має застосовуватися норми чинного законодавства, які діяли на час призначення йому пенсії, тобто положення ЗУ №1789- ХІІ «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час призначення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 р. № 21-420а13 та від 17.12.2013 р. у справі № 21-445а13.

Відповідно до ч.2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Законом №3668-VI змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин).

Так, відповідно до частини тринадцятої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

За змістом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи викладене, слід вважати, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, які змінені не були у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VI.

В даному випадку перерахунок пенсії позивачу має проводитися в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи з розміру (у відсотках від заробітної плати), встановленого на час призначення пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У своїх запереченнях, відповідач не надав суду переконливих доказів правомірності оскаржуваних рішень, більш того, такі є гіпотетичним твердженням та суперечать існуючому національному законодавству.

З урахуванням вищевикладених конституційних норм, національного законодавства, що регулюють спірні правовідносини між сторонами, встановлених обставин даної справи, та практики застосування верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, в силу вимог ст. 8 КАС України, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачкою вимог, які підтверджуються належними доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у перерахунку позивачу пенсії, є такою, що не ґрунтується на чинному законодавстві, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. необхідно стягнути з Державного бюджету України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 8,19, 22, 46, 58 Конституції України, ст.50-1Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ , ст. ст. 2, 6,8,69, 71, 94, 99, 104, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла на час призначення пенсії станом на січень 2003 року) на підставі довідки прокуратури Львівської області від 07.06.2016 №18/1012 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку за відповідною посадою.

3. Скасувати рішення Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років позивачу відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 30.06.2016 за №1372/04-44.

4.Зобов'язати Кам'янка-Бузьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до Постанов КМУ № 505 від 31.05.2012, № 763 від 30.09.2015 та № 1013 від 09.12.2015, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (чинній на час призначення пенсії - 02.01.2003року), на підставі довідки прокуратури Львівської області від 07.06.2016 № 18/1012, в розмірі 90% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та проводити йому виплату, починаючи з 01.01.2016 року, з врахуванням фактично отриманої та належної до виплати суми пенсії.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 21 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області.

6. Постанова в частині зобов'язання Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Львівської області від 07 червня 2016 року № 18/1012 про заробітну плату станом на 01.12.2015 р., відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії - 02.01.2003року), виходячи з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку, починаючи із 01.01.2016 р. без обмежень граничного розміру пенсії в межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області М.Л.САМСІН