Справа № 635/6390/16-а
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №635/6390/16-а
Провадження №2а/635/135/2016
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання - Мурзіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у припиненні виплати їй пенсії, зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсійних виплат з дня припинення шляхом перерахування пенсії на особистий рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, в яких в позові просив відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Харківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 квітня 2016 року позивачу припинено виплату пенсії на підставі інформації, отриманої з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, яка створена із метою обліку внутрішньо переміщених осіб відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб».

Відповідно до п. 1 та п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1)якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2)на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3)у разі смерті пенсіонера; 4)у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5)в інших випадках, передбачених законом.

Підставою для припинення виплати пенсії позивачеві пенсійним органом визначено не підтвердження позивачем фактичного місця проживання.

Таким чином, на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу - 01 квітня 2016 року були відсутні встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для припинення виплати пенсії.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (в редакції на час зупинення виплати пенсії позивачу) установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюються в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому. Зазначені виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії такої довідки, виданої після 09.09.2015 року. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Як вбачається із довідки від 22 грудня 2014 року № , позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, тимчасова адреса місця проживання позивача - АДРЕСА_1.

Відносно до заперечень відповідача щодо прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 08 червня 2016 року № 352 , слід зазначити, що припинення виплати пенсії позивачу відбулося 1 квітня 2016 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08 червня 2016 року № 365 та з підстав, не передбачених у статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щодо строку дії довідки, то згідно постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року, яка діяла на момент видачі довідки позивачеві, строку дії довідки внутрішньо переміщеної особи встановлено не було.

26 серпня 2015 року постановою Кабінету Міністрів № 636 внесено зміни до постанови № 509, якими, зокрема встановлено строк дії такої довідки у шість місяців з дати її видачі.

Постановою Кабінету Міністрів від 08 червня 2016 року № 352 було також внесено зміни до постанови № 509, згідно яких встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Таким чином, довідка внутрішньо переміщеної особи від 22 грудня 2014 року № є дійсною, доказів її скасування з підставі, визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не надано.

Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення позивачеві виплати пенсії (01 квітня 2016 року) не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу з 01 квітня 2016 року відповідачем не доведено.

Також суд зазначає, що у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, вказано, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. При цьому за п. 54 такого рішення зазначено, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про порушення відповідачем з 01 квітня 2016 року права позивача на отримання пенсії.

З метою належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо припинення позивачу з 01 квітня 2016 року пенсійних виплат та зобов'язати відповідача поновити позивачу з 01 квітня 2016 року виплату пенсії.

Що стосується вимог в частині зобов'язання відповідача перерахувати пенсію на особистих рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» з дня припинення її виплати, то вони задоволенню не підлягають, оскільки суд не може перебирати на себе функцію іншого державного органу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 159, 161,267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення ОСОБА_1 з 01 квітня 2016 року пенсійних виплат.

Зобов'язати Харківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2016 року пенсійні виплати.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь держави судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя - І.В. Березовська