Справа № 180/838/16-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2016 рокусправа № 180/838/16-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Сектора з безпеки дорожнього руху Нікопольського відділу поліції ГГУ НП у Дніпропетровській області

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 р. у справі № 180/838/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Сектора з безпеки дорожнього руху Нікопольського відділу поліції ГГУ НП у Дніпропетровській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

"16" травня 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сектора з безпеки дорожнього руху Нікопольського відділу поліції ГГУ НП у Дніпропетровській області в якому просив скасувати як незаконну постанову старшого інспектора Сектору з безпеки дорожнього руху Нікопольского ВП ОСОБА_3 про застосування щодо нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 133-1 КУпПА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він не є суб'єктом даного правопорушення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо нього не складався та під розписку йому не вручався, права та обов'язки йому не роз'яснювалися, крім того, місце вчинення правопорушення не є житловою зоною.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 р. у справі № 180/838/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Сектору з безпеки дорожнього руху Нікопольського відділу поліції ГГУ НП у Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволено.

Судом встановлено, що позивач є водієм маршрутного автобусу, що здійснює перевезення пасажирів. В обідню перерву позивач заїхав додому на відпочинок та поставив маршрутний автобус біля будинку. Зафіксувавши цей факт, відповідач виніс постанову про порушення позивачем ст..21 Закону України «Про автомобільний транспорт» за зберігання транспортного засобу, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленим місцем їх стоянки. На підставі аналізу встановлених обставин справи та з врахуванням приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач не є ані користувачем, ані власником транспортного засобу, а отже не може нести відповідальність за даним правопорушенням.

Постанову суду мотивовано відсутністю в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 133-1 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, Сектором з безпеки дорожнього руху Нікопольського відділу поліції ГГУ НП у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 р. у справі № 180/838/16-а, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що Сектор з безпеки дорожнього руху не є належним відповідачем по справі, оскільки не є субєктом владних повноважень та не може приймати участь в публічно-правовому спорі. Суд був повідомлений про це, проте жодних дій судом з цього приводу не вчинено, що на думку скаржника свідчить про порушення принципу законності.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 працює водієм ТОВ ТК «Автоград», автобус БАЗ 22154 належить ОСОБА_4 та використовується для надання послуг по перевезенню пасажирів на комерційній основі ТОВ ТК «Автоград».

Постановою старшого інспектора Нікопольського ВП ГУНП ОСОБА_3 серії ПС2 № 520744, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.8 ст.133-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно до спірного документу а також відповідно до пояснень відповідача по справі, 28.04.2016 року позивач зберігав транспортний засіб, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі поза встановленим місцем стоянки, а саме - на дворовій території житлової забудови. З огляду на дані обставини, позивача притягнуто до відповідальності за порушення приписів ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ч.8 ст.133-1 КУпАП зберігання транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки, - тягне за собою накладення штрафу від сорока до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ч. 2 ст. 21 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками.

З наведеного вбачається, що відповідальність за порушення вимог ст. 21 Закону «Про автомобільний транспорт» несе власник (користувач) транспортних засобів. Позивач є водієм - особою, яка керує транспортним засобом, що підтверджується відповідним посвідчення встановленого зразка, відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт». За таких обставин, колегія суддів погоджується з тим, що ОСОБА_2О, який не є власником транспортного засобу, не може нести відповідальність за порушення ст.. 21 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Сектор з безпеки дорожнього руху не є належним відповідачем по справі, оскільки не є субєктом владних повноважень та не може приймати участь в публічно-правовому спорі.

Колегія суддів не приймає до увагу дані доводи скаржника з огляду на наступне.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію», Національна поліція України організовує діяльність з реалізації повноважень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема через уповноважені підрозділи (відділи, сектори) з контролю за безпекою дорожнього руху.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідач є органом, якому делеговано повноваження щодо здійснення контрою за безпекою дорожнього руху, а отже підстав вважати його неналежним відповідачем не вбачається.

Таким чином, в межах доводів апеляційної скарги відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сектора з безпеки дорожнього руху Нікопольського відділу поліції ГГУ НП у Дніпропетровській області на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 р. у справі № 180/838/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 р. у справі № 180/838/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко