Справа № 333/5522/16-а
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/5522/16-а
Провадження № 2-а/333/9/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2017 р. Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Варнавської Л.О., при секретарі Некрашевич Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 12.10.2016 року із позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії звернулась ОСОБА_1, яка посилається на таке. Їй 18.12.2006 року управління Пенсійного Фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя була призначена пенсія за вислугу років на підставі ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти. Оскільки вона продовжила працювати на посаді, робота на якій далі їй право на пенсію за вислугою років виплату пенсії їй припинили. З січня 2009 року вона перейшла на облік до відповідача. 03.07.2015 року вона досягла пенсійного віку, набула права на призначення їй пенсії за віком та звернулась із відповідною заявою до відповідача. Відповідач призначив їй пенсію за віком. Але в супереч ст. 40 ЗУ «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,92 грн.) про це вона дізналась з листа відповідача від 22.09.2016 року №218/Ш-9. Вважає, що відповідач діяв неправомірно, оскільки на час призначення їй пенсії за віком в 2015 році вона не була пенсіонером та вперше набула право на призначення пенсії за віком. Відповідач повинний був згідно ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врахувати середню заробітну плату (дохід) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо призначення їй в 2015 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві за 2007 рік та зобов'язати управління ПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату її пенсії за віком у розмірі, обчисленому відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та у 2016 році становить 2960,62 грн. та виплачувати в подальшому в цьому розмірі до відповідних змін у законодавстві. Також просив зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови за результатами розгляду цього позову.

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Литвинець Ю.В. позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним.

Представник відповідача надав 17.10.2016 р. суду заперечення на позов, згідно яких відповідач заперечує проти позову та пояснив таке. Позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 звернулась 19.09.2016 року із заявою про проведення перерахунку пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2012, 2013, 2014 роки та виплатити заборгованість з пенсії. Листом управління від 22.09.2016 року за вих..№218/Ш-9 позивача було повідомлено, що пенсію їй призначено в 2006 році, для її розрахунку використовувався показник середньої заробітної плати за 2005 р., тому при переведенні її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком також застосовуватиметься показник середньої заробітної плати за 2005 рік. Згідно ч.3 ст. 45 ЗУ №1058 при переведенні з одного виду пенсії на іншій за бажанням особи може враховуватись заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Тому на підставі зазначеної норми при переході з пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788 з урахуванням вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком не може бути здійснений з застосуванням середньої заробітної плати за 2012-2014 роки. Право вибору стосується врахування заробітної плати за період страхового стажу при незмінності показника середньої заробітної плати.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, з 18.12.2006 року їй призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення»,, нарахування якої в подальшому припинялось у звязку з працевлаштуванням на посади, які дають право на призначення такої пенсії, що підтверджується листом УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя №218/Ш-9 від 22.09.1016 року.

07.07.2015 р., продовжуючи працювати, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно з розпорядженням від 01.09.2015 р. відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з виду на вид і призначив з 07.07.2015 р. пенсію за віком у загальному розмірі 958,86 грн.

19.09.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив обчислити розмір пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Листом від 22.09.2016 р. відповідач відмовив позивачу в задоволенні вищевказаних вимог, вважає, що пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог діючого законодавства.

Ч.1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачена.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

П.2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють, зокрема, на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.51,52, п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст.27 вказаного Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За правилами ч.2 ст.40 цього Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.45 цього ж Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Щодо застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію (постанови від 31.03.2015р. у справі №21-612а14, від 02.12.2015р. у справі №193/1029/14-а, від 09.06.2015р. у справі №21-550а14), яка є обов'язковою для застосування судами України.

Так, Верховний Суд України зазначив, що ч.3 ст.45 Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тобто, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за іншим Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується порядок призначення пенсії за формулою, передбаченою для призначення пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Оцінивши обставини даної справи, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р., оскільки судом достовірно встановлено, що 18.12.2006 р. позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», норми якого залишаються чинними на даний час. Виплата позивачу пенсії за вислугу років була припинена у зв'язку з його працевлаштуванням. З заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, позивач звернувся до відповідача 07.07.2015 р. вперше, при цьому продовжуючи працювати, тому підстав для поновлення виплати пенсії за вислугу років, переведення позивача на інший вид пенсії - за віком - і застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні розміру пенсії у відповідача не було.

Крім того, після припинення виплати пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тобто, при обчисленні розміру пенсії за віком, за призначенням якої він звернувся в 2015 р., має застосовуватися середня заробітна плата в України, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014р., як це передбачено ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд вважає, що відповідач, призначивши позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007р., діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені вказаним Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому вказані його дії слід визнати протиправними та зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням вказаних показників з 19.09.2016 р., тобто з дня звернення із заявою про перерахунок (а.с.11).

Позовні вимоги в частині застосування показника середньої заробітної плати за 2016 рік в сумі 2960,62 грн. задоволенню не підлягають, з підстав вказаних вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 94, КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань об'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.51,52,55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.2,9,26,27,29,40,45, п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2,8,9,11,94,159,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя щодо призначення ОСОБА_1 в 2015 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у розмірі, обчисленому відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують 2015 року, тобто року звернення за призначенням пенсії.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуюча суддя: Л.О. Варнавська