Справа № 448/1400/16-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1400/16-а
Провадження № 2-а/448/27/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.01.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Шегинської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП ОДДЗ 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Спальського Івана Михайловича, третя особа - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, покликаючись на те, що постановою інспектора ВП ОДДЗ І батальйон. УПП у м.Львові ДПП Спалъсъкого ЇМ., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України за вчинення адміністративні правопорушення, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зазначає, що у тексті постанови зазначено, що 08 жовтня 2016 року о 10 год. 45 хв. на 81км +100м автодороги «Львів-Шегині», ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ауді А6», д/н НОМЕР_1 здійснив обгін транспортних засобів ближче 50м до пішохідного переходу у населеному пункті.

Вважає дану постанову необґрунтованою, безпідставною, та такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. Також стверджує, що під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245 та 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законодавством України встановлено адміністративну відповідальність.

Стверджує, що він дійсно в названий час керував належним йому автомобілем марки Ауді А6», д/н НОМЕР_2, на вказаній вище ділянці дороги рухаючись при цьому зі швидкістю не більше 60км/год. Перед ним в попутному напрямку рухались два автомобілі зі швидкістю не більше 30км/год. та без увімкнення повороту прийняли праве положення, притиснувшись до тротуару. Він об'їхав вказані транспортні засоби та продовжував рух своїм автомобілем. В подальшому його зупинили працівники поліції та повідомили, що він порушив ПДР, зокрема при обгоні транспортних засобів перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. На їхнє зауваження він став сперечатись з ними, і вони винесли постанову за те, що він здійснив обгін автомобілів ближче 50м. до пішохідного переходу. Зазначає, що обгону не здійснював, а транспортні засоби лише об'їхав, а також при їх об'їзді була переривчаста лінія дорожньої розмітки, а не суцільна, на яку покликались працівники поліції. Також при об'їзді він переконався в тому що на пішохідному переході відсутні особи і тільки тоді здійснював об'їзд.

Також зазначає, що зі слів інспектора поліції, він порушення фіксував візуально, однак ним не було надано йому фото- чи відео доказів, які би вказували на факт порушення. Свідків, які би вказували на те, що він дійсно порушив правила дорожнього руху працівник поліції не опитав. Хоча в салоні автомобіля з ним перебувала його дочка та дружина. Отже, обвинувачення не ґрунтується на фактах, що прямо суперечить ст.62 Конституції України.

В силу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, просить суд скасувати постанову інспектора ВП ОДДЗ 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Спальського Івана Михайловича серії АР №349558 від 08.10.2016року про накладення на нього (ОСОБА_1) адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 гривень, та закрити провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач - інспектор ВП ОДДЗ 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Спальський І.М. та представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, були своєчасно і належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явилися і не повідомили про причини своєї неявки, а також від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 08.10.2016 року інспектором інспектор ВП ОДДЗ 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Спальським І.М. винесено спірну постанову серії АР №349558 від 08.10.2016року, відповідно до якої 08 жовтня 2016 року о 10 год. 45 хв. на 81км +100м автодороги «Львів-Шегині», ОСОБА_1- позивач у справі, керуючи автомобілем марки «Ауді А6», д/н НОМЕР_1, здійснив обгін транспортних засобів ближче 50м до пішохідного переходу у населеному пункті.

Даною постановою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до п.14.6 «в» ПДР України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил обгону, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як слідує із викладених в позовній заяві пояснень позивача ОСОБА_1, останній правила дорожнього руху не порушував, у зазначений в протоколі час та місці обгону він не здійснював, а лише об'їхав транспортні засоби, які рухались в попутному напрямку зі швидкістю не більше 30 км/год. і при їх об'їзді була переривчаста лінія дорожньої розмітки, а не суцільна, на яку покликались працівники поліції.

При цьому, як вбачається із копії оскаржуваної постанови, позивач заперечив обставини викладені у такій та в графі постанови для підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що «з постановою не згідний».

Даних обставин відповідачем в ході розгляду справи не спростовано.

В судове засідання відповідач та представник третьої особи - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції, не з'явилися, письмових заперечень проти позову не надіслали.

Слід зазначити, що в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 15.11.2016року судом зазначалось, що «у разі заперечення проти позову зобов'язати відповідача надати суду у визначений судом строк всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, з приводу якого подано позов, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №349558 від 08.10.2016року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (в тому числі копію відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо події, яка мала місце 08.10.2016року, з приводу якої подано позов)». Також відповідача двічі повідомлялось про розгляд справи.

Однак, усі повідомлення суду були проігноровані. В порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та доказів, які б спростовували обставини, на які покликається позивач (фото- чи відеоматеріалів). Не надав відповідач і документів (матеріалів справи про адміністративне правопорушення), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.55 Конституції України).

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підставний, оскільки відповідачем не надано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення слід скасувати, а справу - закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 41, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №349558 від 08.10.2016року, винесену інспектором інспектор ВП ОДДЗ 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Спальським І.М., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - потягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко