Справа № 337/4995/16-а
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04.01.2017 Провадження № 2-а/337/27/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2017 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку пенсії за віком з урахуванням вимог ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з урахуванням різниці, що була виплачена раніше за період з 08.11.2016 року, стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він перебував на обліку в ГУПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію за вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії він продовжував працювати. З 28.10.2016 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і 08.11.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, УПФУ у Хортицькому районі м. Запоріжжя фактично здійснило його переведення з одного виду пенсії на інший. При цьому, до уваги було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік, про що він своєї згоди не висловлював.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

04.01.2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що управління діяло виключно в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства і жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

ОСОБА_1, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

08.11.2016 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя із заявою встановленого зразка, в якій просив перевести його з одного виду пенсії на інший а саме на пенсію за віком, а не призначити пенсію, як вказує позивач у позовній заяві. Копія даної заяви міститься в матеріалах справи.

Розпорядженням відповідача №5551 від 16.11.2016 року позивачеві було перераховано пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Відтак, предметом спору у даній справі є дії відповідача щодо застосування при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший показнику середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а не дії відповідача щодо її призначення.

Позивач зазначає, що в даному випадку слід застосовувати положення ч. 2 ст. 40 Закону № 1058, а саме показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, позивач звертався до УПФУ із заявою від 08.11.2016 про перерахунок пенсії, на яку листом УПФУ від 12.12.2016 № 245/с-3 ОСОБА_1 надано письмове розяснення щодо підстав та порядку проведення перерахунку пенсії у звязку з переходом з пенсії по вислузі років на пенсію за віком та зазначено про застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати у галузях економіки за 2007 рік.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Таким законом є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон України №2262-XII), яким встановлюються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб.

Ст.7 Закону України № 2262-XII передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

З аналізу положень ст.ст. 2, 9, 10, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та положень ст.ст.5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вбачається, що видами пенсій у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника.

Натомість, обрання особою пенсії за віком замість пенсії за вислугу років, як визначено ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є призначенням пенсії, а не переведенням з одного виду пенсії на інший.

З огляду на вищевикладене, до даних правовідносин не підлягає застосуванню ч.3 ст.45 Закону України №1058-ІV, відповідно до якої, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно частини другої статті 40 Закону України №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України №2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За наведених обставин суд вважає безпідставним застосування відповідачем у спірних правовідносинах частину третю статті 45 Закону № 1058-ІV.

Аналогічна позиція викладена Верховним судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі №21-612-а14.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком у нього виникло вперше, а тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати ч.2 ст. 40 Закону України №1058-ІV, тобто при обчисленні пенсії брати розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії слід застосовувати, виходячи із розміру заробітної плати за 2013-2015 роки, а не застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні в галузях економіки за 2007 рік.

На підставі статті 94 КАС України та враховуючи немайновий характер позовних вимог, на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. в даному випадку стягненню не підлягають, оскільки ці витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, розмір яких відповідав би Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (квитанції складені з порушенням вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637; позивачем не надано додаткових угод до договору про надання правової допомоги, на які є посилання в самому договорі). Так, згідно наданої суду копії квитанції та розрахунку витрат на правову допомогу, позивачем дійсно понесено витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн., але вимоги в цій частині не є обґрунтованими, оскільки складання адвокатом адміністративного позову не підтверджено матеріалами справи, так як відсутній акт виконаних робіт, а вказаний адміністративний позов підписаний позивачем. Крім того, в договорі про надання юридичних послуг не визначено порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни гонорару, порядок його сплати та умови повернення, що суперечить ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст.28 «Правил адвокатської етики».

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2,185, 186, 244-2, 254КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо визначення розміру пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку 08. листопада 2016 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 08.11.2016 р. у звязку з переведенням на інший вид пенсії (за віком) відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою з 08 листопада 2016 р. та перерахованою пенсією.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м.Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Л.Г. Салтан