Справа № 812/1556/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 січня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1556/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Бутенко К. В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.11.2002 по 06.11.2015.

Згідно довідки від 24.06.2015 № ВДЗ/6141/А, в період з 09.08.2014 по 24.06.2015, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

З посиланням на порушення Відповідачем норм Закону України "Про оплату праці", постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", позивач просить суд стягнути з Відповідача за серпень - грудень 2014 року винагороду у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення у розрахунку на місяць, а саме: за серпень 2014 року - 2 511,14 грн, за вересень 2014 року - 3 357,67 грн, за жовтень 2014 року - 1 599,68 грн, за листопад 2014 року - 3 375,17 грн, за грудень 2014 року - 4 050,95 грн., загальна сума - 14 894,61 грн.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності, подав заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою. Відповідно до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду. Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 Позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 09.08.2014. Однак оскільки зазначений наказ виданий вже по закінченню бюджетного періоду, Відповідач був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив наступне.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 14.11.2002 року по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до довідки №3960/111/19-2016 від 22.12.2016, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Луганській області, ОСОБА_1 наказом Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 07.06.2015 №158 був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення, з 09.08.2014. Наказом Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.11.2015 № 321 Позивача з 07.11.2015 виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення (а. с. 21).

Згідно довідки від 24.06.2015 № ВДЗ/6141/А, в період з 09.08.2014 по 24.06.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а. с. 4).

Згідно інформації, зазначеній в довідці від 23.11.2016 № 8803/111/46-2016, виданої ліквідаційною комісією Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області, грошове забезпечення позивача за серпень 2014 року становить 3 531,24 грн, за вересень 2014 року - 3 534,14 грн , за жовтень 2014 року - 5 779,03 (2500,00 грн - матеріальна допомога), за листопад 2014 року - 7 029,56 грн (матеріальна допомога - 3 250,00 грн), за грудень 2014 року - 4 307,02 грн (а. с. 5).

Грошове забезпечення позивачу за вказані місяці сплачено, однак не сплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Згідно довідки від 23.11.2016 №8805/111/46-2016, позивач у спірний період перебував у відпустці у жовтні 15 днів (а. с. 7).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" (далі - Постанова № 158) військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 158 за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Враховуючи, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 Позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області в період з 09.08.2014, а тому винагорода позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна була сплачуватись саме з вказаного періоду.

Позивачем виконаний розрахунок позовних вимог з урахуванням розміру грошового забезпечення та тривалості його участі в АТО (а. с. 10) та допущено технічну помилку в сумі за листопад 2014 року, замість 3 575,17 грн. зазначено 3 375,17 грн.

Відповідач фактично не спростовує розмір винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, але посилається на відсутність можливості її сплатити. Зазначене є предметом спору у справі.

Таким чином, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО, яка підлягає стягненню на користь Позивача за 2014 рік повинна становити за серпень 2014 року - 2 511,14 грн (3 384,86 грн - сума грошового забезпечення : 31 добу = 109,18 грн (за одну добу) х 23 доби =2 511,14 грн), за вересень 2014 року - 3 357,67 грн, за жовтень 2014 року - 1 599,68 грн (3 099,39 грн - сума грошового забезпечення : 31 добу = 99,98 грн (за одну добу) х 16 діб = 1 599,68 грн), за листопад 2014 року - 3 575,17 грн, за грудень 2014 року - 4 050,95 грн.

З урахуванням викладеного суд вважає обґрунтованою суму винагороди в розмірі 15 291,93 грн.

Суд критично оцінює посилання Відповідача у запереченнях на видання наказу АТЦ при СБУ від 13.12.2014 № 98 по закінченню бюджетного періоду, чим позбавлено Відповідача у справі можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Згідно частини першої, другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Оскільки інформацією, зазначеною в довідці ГУМВС України у Луганській області від 24.06.2015 № ВДЗ/6141/А, підтверджується право Позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої Постановою № 158, проте зазначена винагорода за серпень - грудень 2014 року не нараховувалась Білокуракинським районним відділом ГУМВС України у Луганській області та не виплачувалася, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги та стягнути з Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на користь Позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за серпень 2014 року - 2 511,14 грн, за вересень 2014 року - 3 357,67 грн, за жовтень 2014 року - 1 599,68 грн, за листопад 2014 року - 3 575,17 грн, за грудень 2014 року - 4 050,95 грн..

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання про судові витрати не вирішується у зв'язку з їх відсутністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції задовольнити повністю.

Стягнути з Білокуракинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісі (, місцезнаходження: 92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Кірова, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 92200, Луганська область, смт. Білокуракине, вул. Пролетарська, буд. 16-А) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у загальному розмірі 15 094,61 грн (п'ятнадцять тисяч дев'яносто чотири гривні 61 коп), в тому числі: за серпень 2014 року - 2 511,14 грн (дві тисячі п'ятсот одинадцять гривень 14 коп), за вересень 2014 року - 3 357,67 грн (три тисячі триста п'ятдесят сім гривень 67 коп), за жовтень 2014 року - 1 599,68 грн (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять гривень 68 коп), за листопад 2014 року - 3 575,17 грн (три тисячі п'ятсот сімдесят п'ять гривень 17 коп), за грудень 2014 року - 4 050,95 грн (чотири тисячі п'ятдесят гривень 95 коп), з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.І. Ковальова