Справа № 404/7724/16-а
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7724/16-а
Номер провадження 2-а/404/135/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Павелко І.Л.,

при секретарі Клоченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання неправомірними дій суб»єкта владних повноважень під час призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, по якому просить визнати неправомірними дії Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови в зарахуванні йому до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наступний стаж: 2 роки 00 місяців 15 днів - служби в армії; 1 рік 11 місяців - половину строку навчання в Харківському юридичному інституті; 2 роки 6 місяців 01 день - час роботи на посаді слідчого; зобов»язати Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зарахувати йому до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наступний стаж: 2 роки 00 місяців 15 днів - служби в армії; 1 рік 11 місяців - половину строку навчання в Харківському юридичному інституті; 2 роки 6 місяців 01 день - час роботи на посаді слідчого; зобов»язати Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області нарахувати та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій він працював, та був звільнений у відставку, починаючи з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 16.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №1515VIII від 08.09.2016 року позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у відставку, на підставі поданої заяви від 10.02.2016 року.

15.09.2016 року звернувся до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та його було повідомлено про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% від заробітку судді.

На його письмову заяву від 27.10.2016 року відповідач відмовив у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наступний стаж: 2 роки 00 місяців 15 днів - служби в армії; 1 рік 11 місяців - половину строку навчання в Харківському юридичному інституті; 2 роки 6 місяців 01 день - час роботи на посаді слідчого, що в сукупності зі стажем роботи на посаді судді Світловодського міського суду та судді апеляційного суду Кіровоградської області становить 30 років 00 місяців 09 днів та дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітку судді.

Вважає такі дії Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області неправомірними, тому змушений звернутись до суду з вказаним адміністративним позовом.

В судове засідання позивач не з»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, просив суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду письмові заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях поданих до суду, відповідач вказав, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді, яке призначено на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з 16.09.2016 року.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд находить позов, який підлягає задоволенню.

Статтею 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Стаж судді у позивача обліковується з 07.07.2002 року з моменту призначення на посаду судді та прийняття присяги. Стаж роботи позивача на посаді судді становить 23 роки 06 місяців 08 днів. Загальний стаж становить 33 роки 8 місяців 01 день. Весь інший стаж є загальним стажем, а не стажем на посаді судді.

Рішенням Конституційного Суду України по справа № 1-8/2016 від 08.06.2016 року визначено, що здійснюючи перевірку вказаного положення на формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до частини першої статті 141 Закону № 2453 судді, який вийшов у відставку, виплачується щомісячне довічне грошове утримання або пенсія за його вибором. Управлінням призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно розпорядження №824630 у розмірі 21 947, 20 грн., що складає 86% від суми 25 520 грн.

В своєму Рішенні Конституційний Суд України по справа № 1-8/2016 від 08.06.2016 року - дійшов висновку, що при зменшенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді з 80 до 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також при виключенні положення, згідно з яким за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на два відсотки від розміру його заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відбулося зниження рівня матеріального забезпечення судді у відставці і як наслідок - гарантій незалежності такого судді, що може впливати на здійснення справедливого правосуддя та реалізацію права кожного на захист судом. Виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів. Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 (пункти 5,7 мотивувальної частини) при розгляді питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону № 2453. Але в статті 135 Закону № 2453 і в Рішенні Конституційного Суду України йде мова про стаж на посаді судді. Управлінням і обраховано стаж судді, який не перевищує 20 років, в зв»язку з чим підстави для застосування іншої відсоткової ставки ніж 80 % від грошового утримання судді плати відсутні. Так як це прямо суперечить наведеним управлінням нормам. Поняття «права на відставку судді» та питання «обрахунку органами пенсійного фонду щомісячного грошового утримання судді» є різними за своєю суттю і правовим походженням не можуть ототожнюватися.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №1515VIII від 08.09.2016 року позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у відставку, на підставі поданої заяви від 10.02.2016 року.

15.09.2016 року ОСОБА_1 був звільнений з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у зв»язку з поданням заяви про відставку, відрахований зі штату суду 15.09.2016 року.

Позивач звернувся до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% від заробітку судді.

27.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наступний стаж: 2 роки 00 місяців 15 днів - служби в армії; 1 рік 11 місяців - половину строку навчання в Харківському юридичному інституті; 2 роки 6 місяців 01 день - час роботи на посаді слідчого /а.с. 12/.

Листом Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №519/Л-11 від 11.11.2016 року йому було відмовлено, так як згідно ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», яка діяла на момент призначення пенсії позивачу, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1. судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів Украни; 2. члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3. судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колинього СРСР та республік, що входили до його складу, в управління відсутні законодавчі підстави для зарахування до стажу роботи судді служби в армії, навчання та часу роботи на посаді слідчого/а.с. 13/.

Проте суд з таким рішенням Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області не погоджується з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 працював на посаді судді Світловодського міського суду з 23.02.1993 року по 30.07.1999 року та на посаді судді апеляційного суду Кіровоградської області з 31.07.1999 року по 15.09.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Протягом дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, набув достатнього для відставки стажу роботи судді.

У пункті п. 11 розділу XIII «;Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім безпосереднього стажу роботи на посаді судді, позивач має також 06 років 05 місяців 16 днів стажу, який входить до суддівського стажу та складається: - з періоду проходження строкової військової служби (з 10.05.1983 року по 24.05.1985 року); - половини строку навчання у Харківському юридичному інституті (з 01.09.1985 року по 30.06.1989 року); робота на посаді слідчого відділу ВС Світловодського міськрайвиконкомів Кіровоградської області (з 01.08.1989 року по 01.02.1992 року).

Отже, загальний стаж роботи, що дає позивачу як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 30 років 00 місяці 09 днів.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначено: «Незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади: забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів».

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить Конституції України також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11.10. 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, незважаючи на те, що чинна редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») при визначенні права судді на відставку не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, стажу роботи на посаді слідчого, але враховуючи, що позивач, як суддя набув таке право ще до моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», який не передбачає позбавлення права на відставку суддів, які набули його до набрання цим Законом чинності.

Крім того, правильний розрахунок стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачу надано апеляційним судом Кіровоградської області, згідно якого стаж роботи позивача на посаді судді становить 30 років 00 місяців 09 днів.

Зазначений розрахунок є обов'язковим додатком до Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України (постанова ППФУ № 3 - 1 від 25.01.2008 року) і не підлягає правовій рецензії зі сторони Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

Законність проведеного розрахунку стажу, який включається до стажу роботи судді, що дає право на відставку, випливає із положень норм законодавчих актів, які були прийняті, діяли та діють до прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 24.12.2015 року, так як права, які позивач за ними набув, не можуть бути звужені, оскільки Конституцією України визначено, що Закон, який погіршує становище немає зворотної дії.

З огляду на викладене, загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає більш 30 років, що об'єктивно підтверджується наданими ним Кіровоградському об»єднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області документами.

Разом з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 «справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці» визнано неконституційними положення ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIIІ; - абзаців першого, другого, третього,четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VІІІ;

- пункту 5розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Керуючись ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: підлягає застосуванню ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 215-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VІІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»; - абзаци перший,другий, третій, четвертий, та перше, друге речення абзацу шостого ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911- VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192- VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»; - не підлягає застосуванню положення п. 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів".

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

У пункті 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII зазначено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

У пункті 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII зазначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, є всі цілком законні підстави вважати, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 та п. 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VШ маючи стаж роботи на посаді судді 30 років 00 місяці 09 днів, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, а відтак суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача зобов'язати відповідача в подальшому перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій він працював, та був звільнений у відставку, то суд відмовляє в задоволенні даної позовної вимоги, оскільки нарахування є обов'язком відповідача і суд не має права зобов'язувати відповідача в майбутньому вчиняти дії, які прямо передбачені законодавством як обов'язок Управління Пенсійного фонду, а може лише, в разі порушення відповідачем прав, свобод та інтересів фізичної особи, захистити дану особу від неправомірних дій чи бездіяльності Управління Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача суд присуджує з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі -551,20 грн., понесених при подачі позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11,17,19, 71, 159-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання неправомірними дій суб»єкта владних повноважень під час призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Кіровоградського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наступний стаж: 2 роки 00 місяців 15 днів - служби в армії; 1 рік 11 місяців - половину строку навчання в Харківському юридичному інституті; 2 роки 6 місяців 01 день - час роботи на посаді слідчого.

Зобов»язати Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці наступний стаж: 2 роки 00 місяців 15 днів - служби в армії; 1 рік 11 місяців - половину строку навчання в Харківському юридичному інституті; 2 роки 6 місяців 01 день - час роботи на посаді слідчого.

Зобов»язати Кіровоградське об»єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 16.09.2016 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда І. Л. Павелко