Справа № 802/2265/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 січня 2017 р. Справа № 802/2265/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ ГУ ДФС, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 5856,79 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасив, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.

Представник позивача в судове засідання не прибув, попередньо клопотавши суд здійснювати розгляд справи в письмовому провадженні, зазначивши при цьому, що заявлений позов підтримує в повному обсязі (вх. №316 від 04.01.2017 року).

Відповідач у судове засідання також не прибув. Судову кореспонденцію суд направляв відповідачу на адресу місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку згідно довідки ГУ ДМС України у Вінницькій області (АДРЕСА_1). Однак до суду повернувся не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання". За таких обставин суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 4 ст. 33 та ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 4 статті 122 та частин 4, 6 статті 128 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Так, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно вимог п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.03.2015 року Вінницькою ОДПІ на підставі акта перевірки від 28.01.2015 року №127/1701- було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким відповідачу збільшено грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 5389,05 грн., з яких основний платіж - 4311,24 грн., та штрафні санкції - 1077,81 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2015 року в силу вимог п. 58.3 ст. 58 ПК України вважається належним чином врученим відповідачу. Разом із тим доказів оскарження (адміністративного чи судового) згаданого податкового повідомлення-рішення матеріали справи не містять.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У зв'язку з несвоєчасним погашенням відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб податковим органом нараховано пеню у розмірі 467,74 грн.

Таким чином, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в загальній сумі 5856,79 грн., з яких 4311,24 грн. - основний платіж, 1077,81 грн. - штрафні санкції та 467,74 грн. - пеня. Наявність у відповідача даного боргу підтверджується корінцем податкового повідомлення-рішення № від 12.03.2015 року, розрахунком суми ціни позову (а.с. 5) та витягами з облікової картки платника податків.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Вінницькою ОДПІ з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу № 16562-17 від 06.10.2016 року на суму 6366,79 грн., що підтверджується корінцем податкової вимоги (а.с. 9). Вказана вимога згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України також вважається врученою платнику, проте в повному обсязі останнім виконана не була. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, що є предметом даного позову.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних та задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) в дохід бюджету заборгованість по податку з доходів фізичних осіб в сумі 5856 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят шість) гривень 79 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович