Справа № 642/8022/16-а
Суддя: Проценко Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/8022/16-а
Провадження № 2-а/642/357/2016
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянув в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, здійснення перерахунку та виплати пенсії -
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2016 року представник позивача Острицький А..О. звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, здійснення перерахунку та виплати пенсії в якому просив суд:
визнати дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення подання для призначення пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2013 року № 2357 без урахування відомостей про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби протиправними;

визнати дії головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру призначеної пенсії з 10.12.2015 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. №162 - протиправними.

зобов`язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 10.12.2015 року в розмірі 80 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. №162, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 10.12.2015 року, подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні. 14.05.2013 р. позивач був звільнений з військової служби у Збройних Силах України. При оформленні документів для призначення пенсії військова частина НОМЕР_1 не зазначила в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 14.05.2013 р. № 65 відомості про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час проходження військової служби. А Харківській обласний військкомат склав та направив до органу Пенсійного фонду України подання для призначення пенсії № 2357 від 16.05.2013 р. Зазначене подання не містить відомостей про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час військової служби.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ) призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі оформлених документів Харківським обласним військкоматом з 15.05.2013 р. року та виплачує позивачу пенсію розмір якої обчислений 80% грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Згодом військова частина НОМЕР_1 надала позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 07.12.2016 р. № 162 в якій зазначені відомості про складові грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження військової служби, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 08.12.2016 р. про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. № 162. До зазначеної заяви додано оригінал довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. № 162. Зазначену довідку ГУ ПФУ отримало 09.12.2016 р.

20.12.2016 р. під час прийому у ГУ ПФУ позивач дізнався що розмір пенсії позивача не перерахований.
Позивач посилаючись на висновки Верховного Суду України які висловлені в постанові від 10.03.2015р. (справа № 21-70а15) вважає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Позивач вважає, що Харківській обласний військкомат при оформленні документів для призначення пенсії у травні 2013 р. протиправно не зазначив в довідці про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії позивачу відомості про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову винагороду при звільненні які позивач отримував під час проходження військової служби, а ГУ ПФУ не мав законних підстав не здійснити перерахунок розміру пенсії у зв`язку із поданням пенсіонером нової довідки про додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, суд розглянув адміністративну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Від відповідача головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшли письмові заперечення проти позову, де зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, у зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої доводи виклав у письмових запереченнях.
Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані відповідачами заперечення, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України на посаді заступника командира частини з медичної частини начальник частини військово медичного клінічного центру Північного регіону. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2013 р. № 101 (по стройовій частині) звільнений з військової служби у відставку та 14.05.2013 р. виключений із списків особового складу частини. ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-XII в розмірі 80% грошового забезпечення як особі яка звільнена з військової служби з 15.05.2013 р. Позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУПФУ. ГУПФУ виплачує позивачу пенсію в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.
Військова частина НОМЕР_1 не включила до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 14.05.2013 р. № 65 грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та з яких було утримано єдиний соціальний внесок при оформленні документів для призначення пенсії. А Харківській обласний військкомат склав та направив до ГУПФУ подання для призначення пенсії ОСОБА_1 № 2357 від 16.05.2013 р. яке не містить відомостей про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 надала позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 07.12.2016 р. № 162.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 08.12.2016 р. про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. № 162. До зазначеної заяви додав оригінал довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. № 162. Зазначену довідку ГУ ПФУ отримав 09.12.2016 р. Але ГУПФУ не здійснило перерахунок розміру пенсії на підставі нових поданих пенсіонером документів.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.03.2015 року, прийнятої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, суд вважає, що в даному випадку позивач має право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні.

Таким чином Харківській обласний військкомат протиправно склав та направив до ГУПФУ подання від 16.05.2013 р. №2357 яке не містить відомості про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час проходження військової служби. Тобто зазначені дії є протиправними.

Згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Враховуючи приписи вищенаведених норм Закону, суддів вважає, що обчислення пенсії позивачу слід проводити з урахуванням грошового забезпечення до якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, які отримував позивач під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, та яка відображена у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. № 162.

Таким чином ГУПФУ протиправно не здійснило позивачу перерахунок пенсії на підставі поданої довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. № 162.

Відповідно до ч.1, 2ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів наявності підстав для направлення до ГУПФУ подання для призначення пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2013 р. №2357 без зазначення відомостей про розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував під час проходження служби.

Щодо строку захисту права позивача на призначення та виплату пенсії в розмірі який обчислений з грошового забезпечення до якого включені: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань суд виходить з того, що зазначені правовідносини врегульовані положеннями ст. 99, 100 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання щодо строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Позовна заява та матеріали справи свідчать, що порушення прав позивача з боку ГУПФУ стосовно відмови в перерахунку та виплати пенсії відбулось коли ГУПФУ не здійснило належний перерахунок розміру пенсії.

Позивач дізнався про порушення своїх прав 20.12.2016 р. під час особистого прийому у ГУПФУ.

Порушення прав позивача з боку Харківського обласного військового комісаріату відбулося 16.05.2013 р. коли військкомат склав та направив до ГУПФУ подання для призначення пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2013 р. №2357 без зазначення відомостей про розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував під час проходження служби.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення» від 15.07.2015 р., який набрав законної сили 01.01.2016 р. визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку з зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки про перерахунок пенсії, проводиться з дати виникнення права на нього без обмеження строку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач звертаючись з даним позовом не пропустив строк, визначений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Відповідно ст. 63 Закону № 2262-12 належний перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Оскільки ГУПФУ отримало довідку Харківського обласного військкомату про грошове забезпечення ОСОБА_1 09.12.2016 року, то захист прав позивача належить з 10.12.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Згідно ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, повинна містити: висновок суду про задоволення позову (клопотання, подання), апеляційної чи касаційної скарги повністю або частково чи відмову в його (її) задоволенні повністю або частково, чи залишення його (її) без задоволення; висновок суду по суті вимог; розподіл судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили та його оскарження; встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

У зв`язку з тим, що для усунення порушення прав позивача ГУПФУ повинно вчинити певні дії, то вимоги позивача щодо встановлення судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання судового рішення є законними, строк подачі звіту протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили є розумним строком.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від оплати судового збору за розгляд адміністративного позову, що підтверджується посвідченням інваліда другої групи (а.с. 7).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-15,17-18,33-35,41-42,47-51,56-59,69-71,79,86,87,94,99,104-107,110-112,121,122-143,151-154,158,162,163,167,185-186,254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права на призначення та отримання пенсії, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певні дії - задовольнити.
Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оформлення подання для призначення пенсії ОСОБА_1 від 16.05.2013 року № 2357 без урахування відомостей про грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби протиправними.

Визнати дії головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру призначеної пенсії з 10.12.2015 року з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. №162 - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 10.12.2015 року в розмірі 80 % грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2016 р. №162, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 10.12.2015 року, подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.
Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Л.Г. Проценко