Справа № 465/1270/16-а
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2016-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.12.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді Козюренка Р.С.

при секретарі- Бугайчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора патрульної поліції роти № 5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові Фока Івана Петровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження, -

в с т а н о в и в :

позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідачів Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Фока Івана Петровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 № 855541 від 23.02.2016 року відносно ОСОБА_1, якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП0 у розмірі 255 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є неправомірним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить таку постанову скасувати.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак скерував клопотання, в якому просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав повністю та просить такий задовольнити.

Представник відповідача УПП у м. Львові та інспектор Фок І. П. в судове засідання не прибули, хоча належним були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. А тому, суд вважає, що справу слід слухати у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові інспектором патрульної поліції зазначено, що 16.02.2016 року о 20:05 год. на автодорозі Львів-Краківець М-10 гр. ОСОБА_1, керував автомобілем марки "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_1, та не виконав вимоги знаку 5.16 ( рух по смугах) чим порушив вимоги п. 8.4. ПДР України, адміністративна відповідальність за порушення якого встановлена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вказані вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачені і п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» , а саме, встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. Однак, всупереч вказаним вимогам, про фіксацію правопорушення технічними засобами в постанові не зазначено, як і про наявність інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови порушив права позивача, притягнув до адміністративної відповідальності передчасно, не взяв до уваги і не спростував доводи позивача, не провів повний розгляд справи, а упереджено виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Здійснюючи розлогий аналіз ч. 4 ст. 129 Конституції України, принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем не представлено суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, обставини відображені у постанові не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Постанова складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 6, 11-12, 60, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, ст. ст. 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Постанову Серія ПС2 № 855541 від 23.02.2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Cуддя Козюренко Р.С.