Справа № 817/62/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2016 р.Р і в н е 817/62/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про скасування вимоги , -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2015 року №1349-17 Ф-109 на суму 124152,15 грн.

Судом замінено відповідача по справі - Гощанську ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області на належного - Рівненську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що не погоджується з оспорюваною вимогою, оскільки за даними позивача недоїмка з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у неї відсутня. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у вимозі відсутнє посилання на акт перевірки, за наслідками якої її було прийнято. Також, стверджує, що недоїмка з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 124152,15 грн. згідно оспорюваної вимоги фактично є ідентичною тій, яка мала виставлятися за наслідками оскарження вимоги Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області від 01.04.2015 року №Ф-17/0 про сплату боргу (недоїмки) на суму 122505,50 грн. Крім того, вважає, що недоїмка у сумі 3787,45 грн. є аналогічною тій, що виставлялась у вимозі Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області від 01.04.2015 року №Ф-17/0 про сплату боргу (недоїмки) на суму 3870,96 грн., яку оскаржено в судовому порядку. З огляду на це, представник позивача наполягає на неправомірності оспорюваної вимоги, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду, що до оспорюваної вимоги увійшли суми недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 120362,70 грн., яка вже виставлялась у вимозі Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області від 21.05.2015 року № та у розмірі 3787,45 грн., яка була самостійно визначена платником у звітності. Представник відповідача наголошує, що вказані суми недоїмки не є аналогічними тим, що виставлялись у вимогах Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області від 01.04.2015 року №Ф-17/0, №Ф-17/0 та у зв'язку із їх оскарженням суми недоїмки у розмірі 122505,50 грн. і 3870,96 грн. виключені з обліку позивача. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією у Рівненській області прийнято вимогу від 27.10.2015 року №Ф-109-1349-17 про сплату ОСОБА_3 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 124152,15 грн. (а.с. 3).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI), єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України №2464-VI (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частинами 2-3 статті 9 Закону України №2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону України №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України №2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953 (далі Інструкція) передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 3 (фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Пунктом 4 Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Пунктом 5 Інструкції встановлено, що протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, згідно оспорюваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-109-1349-17 від 27.10.2015 року, станом на 26.10.2015 року за ОСОБА_3 обліковувалась недоїмка з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 124152,15 грн., яка складається з двох сум: 120364,70 грн. та 3787,45 грн. без нарахування штрафів та пені.

З картки особового рахунку платника слідує, що суми недоїмки, відображені у вимозі, були сформовані наростаючим підсумком і складаються з недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 120362,70 грн., підставою для нарахування якої зазначено вимогу Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області від 21.05.2015 року № та недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3787,45 грн., підставою для нарахування якої зазначено звітність платника (а.с. 76-84).

При цьому, жодна перевірка позивача прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-109-1349-17 від 27.10.2015 року не передувала, тому твердження представника позивача про необхідність посилання у вимозі на акт перевірки є безпідставними.

Судом досліджено, що Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства про укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, за наслідками якої складено акт від 31.03.2015 року №30/1742/НОМЕР_1 (а.с. 32-55).

Під час перевірки контролюючим органом виявлено порушення платником податків

-п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.6 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 86210,48 грн., в тому числі за 2013 рік - 4761,60 грн., за 2014 рік - 81448,88 грн.;

-пп. 14.1.47, пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, абз. "а" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 165.1.9 п. 165.1 ст. 165, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1, пп. 168.4.1 п. 168.4 ст. 168, абз. "а" п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 11521,90 грн., в тому числі за квітень 2013 року - 393,57 грн., за жовтень 2013 року - 120,00 грн., за квітень 2014 року - 427,60 грн., за серпень 2014 року-504,89 грн., за жовтень 2014 року-10075,84 грн.;

На підставі акту перевірки Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

-від 17.04.2015 року № про збільшення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 23927,69 грн., а саме 11521,90 грн. за основним платежем та 12405,79 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 60-61).

-від 17.04.2015 року № про збільшення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 129315,72 грн., а саме 86210,48 грн. за основним платежем та 43105,24 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 62-63).

Платником податків оскаржено вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку та з рештою до суду (а.с. 64-75).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 року по справі №817/2039/15, яка набрала законної сили 25.01.2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17.04.2015 року № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 115029,61 грн., а саме 76686,41 грн. за основним платежем та 38343,20 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 4-9).

Крім того, під час зазначеної перевірки контролюючим органом виявлено порушення платником податків вимог пп. 2 п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 7, ч. 4, ч. 8, ч. 11 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України №2464-VI, що стало підставою для донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 122505,50 грн., в тому числі за 2011 рік - 17297,64 грн., за 2013 рік - 21524,01 грн., за 2014 рік - 83683,86 грн., а також заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суми доходи, на який нараховується єдиний внесок, на суму 3870,96 грн., в тому числі 885,73 грн. за 2013 рік, 2985,23 грн. за 2014 рік.

На підставі акту перевірки Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією у Рівненській області прийнято вимоги:

-від 01.04.2015 року №Ф-17/НОМЕР_2 про сплату Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 122505,50 грн.;

-від 01.04.2015 року №Ф-17/НОМЕР_3 про сплату Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 3870,96 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 року по справі №817/3027/15, яка набрала законної сили 01.06.2016 року, у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Гощанської об'єднаної державної податкової інспекції у Рівненській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01.04.2015 року №Ф-17/НОМЕР_3 відмовлено (а.с. 100-102).

Разом з тим, зі змісту акту перевірки від 31.03.2015 року №30/1742/НОМЕР_1 слідує, що висновки про порушення платником податків вимог законодавства, покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень від 17.04.2015 року №, № та вимог від 01.04.2015 року №Ф-17/НОМЕР_2, №Ф-17/НОМЕР_3, ґрунтуються на твердженнях контролюючого органу про завищення ним валових витрат за 2013 рік на суму 62029,00 грн. та за 2014 рік на суму 21761,00 грн. за рахунок включення до їх складу витрат на придбання паливно-мастильних матеріалів, використання яких у власній господарській діяльності не підтверджено первинними документами та інших витрат.

Водночас, витягом з картки особового рахунку позивача за 2015 рік підтверджується, що суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 122505,50 грн. та у розмірі 3870,96 грн. були виключені з обліку у зв'язку з їх оскарженням 02.05.2015 року (а.с. 82) та 05.05.2015 року (а.с. 77) і не увійшли до складу недоїмки в сумі 124152,15 грн., визначеної осопорюваною вимогою від 27.10.2015 року №Ф-109-1349-17 (а.с. 76-84).

Таким чином, твердження представника позивача про те, що недоїмка з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 124152,15 грн. згідно оспорюваної вимоги є ідентичною тій, що визначена у вимогах у Гощанської ОДПІ Головного Управління ДФС у Рівненській області від 01.04.2015 року №Ф-17/0 про сплату боргу (недоїмки) на суму 122505,50 грн. та №Ф-17/0 про сплату боргу (недоїмки) на суму 3870,96 грн., не відповідають дійсності і не заслуговують на увагу суду, а оскарження у судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 17.04.2015 року №, № і вимоги від 01.04.2015 року №Ф-17/НОМЕР_3 не могло мати впливу на розмір недоїмки, відображений у вимозі від 27.10.2015 року №Ф-109-1349-17.

За наведених обставин, позовні вимоги не знаходять свого підтвердження достатніми належними і допустимими доказами, тому є безпідставними і до задоволення не підлягають.

За приписами статті 94 КАС України судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову про скасування вимоги відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.