Справа № 713/1959/16-а
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1959/16-а
Провадження №2-а/713/3/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Кибич І.А.,

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання протиправним рішення про відмову в проведенні розрахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення про визнання протиправним рішення про відмову в проведенні розрахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області.

В позові вказував, що народився 07 травня 1956 року в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області. В 1979 році вона закінчив Чернівецький медичний інститут і після його закінчення працював у медичних установах на різних посадах, а саме: лікарем-ординатором, лікарем-психіатром, лікарем швидкої медичної допомоги, завідуючим поліклініки, заступником головного лікаря та головним лікарем Вижницької ЦРЛ, назву якої відповідно до рішення сесії Вижницької районної ради №11-16/13 від 21.02.2013 року змінено на комунальну установу «Вижницька центральна районна лікарня».

07 травня 2016 року йому виповнилось 60 років, тобто він досяг пенсійного віку передбаченого ст.26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 19 травня 2016 року він звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі із заявою про призначення йому пенсії за віком зазначивши, що при розрахунку пенсії застосувати середню заробітну плату за 2015 рік, тобто згідно закону відповідач зобовязаний був провести нарахування йому пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2013-2015 роки.

Однак управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі відмовив йому при розрахунку розміру пенсії застосувати середню заробітну плату за 2013-2015 рік, а застосував середню заробітну плату за 2007 рік. Своє рішення мотивував тим, що 01.10.2003 року йому було призначено пенсію за вислугу років, а відповідно до Постанови КМУ від 23.04.2012 року №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» пенсії призначені до 2008 року перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки дійсно він був звільнений 30.09.2003 року з роботи за ст.38 КЗпП України в звязку з виходом на пенсію за вислугою років, однак 20.10.2003 року повернувся на роботу 15.11.2004 року, знову звільнений на підставі ст.38 КЗпП України, а 01.02.2005 року призначений на ту ж саму посаду головного лікаря, де працював до 03.03.2015 року. Призначення йому пенсії у 2003 році не може бути підставою для відмови в обчисленні пенсії з врахуванням середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зазначив, що 01.10.2003 року йому була призначена пенсія за вислугу років, як особі, яка відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» мав на це право. Після призначення пенсії за вислугу років він знову повернувся на роботу, працював більше 12-ти років та сплачував у встановленому законом страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування.

Просить визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області від 20 жовтня 2016 року про відмову в проведенні розрахунку пенсії за віком, йому ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення, а саме за 2013-2015 роки та зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області провести розрахунок призначеної йому, пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної платив Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме, за 2013-2015 року, здійснивши виплату не донарахованих сум пенсій із врахуванням проведених виплат, починаючи з 19 травня 2016 року. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання представник ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та письмове заперечення, відповідно до якого позовні вимоги не визнали, вважали адміністративний позову ОСОБА_1 необґрунтованим, з наступних підстав. З 01.10.2003 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, 19.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Вижницькому районі із заявою про перехід на пенсію за віком. ОСОБА_1 переведено на пенсію з 19.05.2016 року, розрахунок пенсії був проведений із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 грн.)

При розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 було прийнято рішення про застосування розміру середньої заробітної плати за 2007 рік, виходячи з положень ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Вважають, що до всіх пенсій, призначених до 2008 року застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік, саме тому при розрахунку розміру пенсії за віком, при переході ОСОБА_1 із пенсії за вислугу років, взято показник за 2007 рік, та відмовлено в застосуванні показника за 2015 рік. Просять відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 04.08.1979 року прийнятий на посаду лікаря-ординатора обласної лікарні с.Високе; 06.08.1980 року зарахований на посаду лікаря-психіатра Буринської районної лікарні; 22.06.1983 року зарахований на посаду лікаря-психіатра Буринської районної лікарні; 09.08.1983 року прийнятий на посаду лікаря швидкої медичної допомоги; 28.12.1987 року переведений завідуючим поліклініки; 01.04.1993 року заступником головного лікаря по експертизі; 14.02.1995 року призначений заступником головного лікаря по обслуговуванню сільського населення; 02.02.1998 року призначений на посаду головного лікаря Вижницької ЦРЛ; 30.09.2003 року звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України, в звязку з виходом на пенсію за вислугою років; 20.10.2003 року прийнятий на роботу у Вижницьку ЦРЛ і призначено на посаду головного лікаря Вижницької ЦРЛ; 15.11.2004 року звільнено з посади за ст.38 КЗпП України, в звязку з виходом на пенсію за вислугою років; 01.02.2005 року прийнятий на посаду в.о. головного лікаря Вижницької ЦРЛ; 16.01.2012 року переведено на посаду головного лікаря Вижницької ЦРЛ; відповідно до рішення сесії Вижницької районної ради №11-16/13 від 21.02.2013 року змінено назву Вижницька центральна районна лікарня на комунальну установу «Вижницька центральна районна лікарня», 03.03.2015 року звільнений з роботи за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1

Стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон України 1788) визначає окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, серед яких підпунктом «е» визначені працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 01.10.2003 року була призначена пенсія за вислугою років як особі, яка відповідно до п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мала на це право. Після призначення пенсії за вислугою років позивач 20.10.2003 року прийнятий на роботу і сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1, 19.05.2016 року, звернувся із заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі про призначення-перерахунку пенсії за віком, із врахуванням при розрахунку пенсії середню заробітну плату за 2015 рік, що підтверджується копією заяви від 19.05.2016 року.

З відповіді ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області №17/Л-11 від 20.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в застосуванні середньої заробітної плати за 2015 рік при переході за вислугу років на пенсію за віком, при розрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 застосовано середню заробітну плату за 2007 рік (1197,91 грн.).

З довідки ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області №2869 від 28.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області і одержує пенсію за віком. Загальний стаж становить 42 роки 2 місяці 12 днів.

Таким чином, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області, провівши переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, застосував показник заробітної плати за 2007 рік, який було враховано при призначенні попереднього виду пенсії пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсія є видом соціального забезпечення, на яке громадяни мають право.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст. 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положеннями ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 цього Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню.

В даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України у постановах від 31.03.2015 по справі № 21-612а14, від 22.12.2015 по справі № 21-4071а15.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що фізична чи юридична особа може оскаржити до адміністративного суду будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, шляхом подання адміністративного позову з вимогами, перелік яких міститься у частині четвертій статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскільки такий перелік не є вичерпним, особа може обрати й інші вимоги на захист своїх прав, свобод чи інтересів у сфері публічно - правових відносин, але, виходячи із закону, яким визначається порядок реалізації прав та свобод у сфері публічно-правових відносин, враховуючи компетенцію адміністративних судів (ст. 17 Кодексу), а також повноваження суду при вирішенні справи (ст. 162 Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до чинного закону, а саме чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні наданих стонами доказів встановлено, що позивачу ОСОБА_1 неправомірно було відмовлено щодо проведення перерахунку пенсії за віком згідно його заяви від 19.05.2016 року, а тому, відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області, зобов'язаний провести нарахування позивачу пенсії за віком з 19.05.2016 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2013-2015 роки.

Відповідно до ст.94 КАС України, з відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень , що виступав стороною у справі, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.158-160 КАС України, ст.1,5, 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. керуючись ст.ст.2-4, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області від 20 жовтня 2016 року щодо проведення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення, а саме, за 2013-2015 роки.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме, за 2013-2015 роки, здійснивши виплату недонарахованих сум пенсій із врахуванням проведених виплат, починаючи з 19.05.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області (59200, м.Вижниця, вул.Українська, 100-А, Чернівецька область), за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького адміністративного Апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич