Справа № 171/2237/16-а
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/2237/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Апостолове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання вчинити певні дії.

В позовній заяві позивач зазначає, що працює на посаді заступника начальника Управління державної казначейської служби України в Апостолівському районі, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» віднесена до категорії посад «державний службовець». Їй з 23 квітня 2015 року призначено пенсію по інвалідності, як інваліду ІІІ групи за загальним захворюванням, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак пенсія фактично не була виплачена.

Звернувшись до відповідача з приводу невиплати такої пенсії, отримала лист від 21.12.2016 року в якому роз'яснено, що відповідно до чинного законодавства, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, державним службовцям (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсій у порядку та на умовах передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 посилається на п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII відповідно до якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу». Враховуючи, що вказаний в п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII закон не прийнятий, то з цієї дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються, а тому посада на якій працює позивач не дає права на призначення пенсії передбаченої Законом України «Про державну службу», а відтак відпали підстави для невиплати пенсії.

Також вказує, що прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, в тому числі законом відповідно до положень якого припиняється виплата пенсій.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо невиплати їй з 01 червня 2015 року раніше призначеної пенсії по інвалідності; зобов'язати відповідача відновити виплату пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 червня 2015 року; стягнути з відповідача судовий збір.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке на думку суду підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі (ст. 102 КАС України). Враховуючи, що позивач зверталася до відповідача з відповідною заявою про виплату призначеної пенсії та отримала лист від 21.12.2016 року з відмовою у виплаті пенсії з обґрунтуванням такої відмови, суд вважає, що саме з цього моменту позивач дізналась про порушення її прав, а тому строк на звернення до суду пропущено з поважних причин і підлягає поновленню.

Позивач надала суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову до суду не надав.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, що обґрунтовують позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серія НОМЕР_1 (а.с.11). З 23 квітня 2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання відповідно до ст.30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується листом УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 21.12.2016 року (а.с. 13). Вказаним листом зазначено, що виплата пенсії позивачу з 23.04.2015 року не проводиться, оскільки остання продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Предметом спору в даній справі є правомірність дій управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо припинення виплати пенсії позивачу на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року та не відновлення такої виплати з 1 червня 2015 року у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

У зв'язку з набранням чинності Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року, позивачу, яка працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсія не виплачується з 23.04.2015 року.

01 квітня 2015 року та 01 січня 2016 року набули чинності вказані вище Закони, відповідно до змісту яких були внесені зміни до Закону України «Про державну службу», за якими встановлено, що «тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, призначені пенсії (щомісячне довічне грошове утримання ) не виплачуються.

На цій підставі пенсійним органом з 23 квітня 2015 року (з дати призначення пенсії) тимчасово припинено виплату пенсії позивачу, у зв'язку із тим, що останній працює на посаді, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» віднесена до категорії посад державних службовців.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

З аналізу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення набула особа таке право чи ні.

Пунктом 3 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких не застосовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах.

Дійсно, на виконання пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року щодо призначення пенсій (у тому числі спеціальних) до 1 червня 2015 року відповідний Закон не прийнято.

У зв'язку з цим з 1 червня 2015 року втрачають чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. Особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія має призначатись відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому слід враховувати, що до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує загальний порядок виплати пенсії, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року внесено аналогічні зміни щодо обмеження виплати пенсії у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у випадку перебування цих пенсіонерів на державній службі.

Аналогічні зміни внесено і на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року.

Пункт 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII не містить застережень щодо поновлення виплати пенсії у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

На даний час Закони № 213-VIIІ від 02.03.2015 року та № 911-VIII від 24.12.2015 року не скасовані, їх положення не визнані неконституційними. Таким чином, суд вважає, що даний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсій у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», а тому правові підстави для виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання відсутні.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача у зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 КАС України.

Суддя: Л. І. Кодрян