Справа № 607/13299/16-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2016-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2016 Справа №607/13299/16-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши в місті Тернополі в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії неправомірними, зобов'язання Тернопільське об"єднане управління Пенсійного Фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2016р. в розмірі 90 % від суми заробітної плати, виходячи з її розміру, зазначеного у довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, № 658/02-10, виданої 11 жовтня 2016 року Управлінням житлово - комунального господарства Тернопільської облдержадміністрації .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.10.2016 року він звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з письмовою заявою щодо перерахунку пенсії з підстав зростання розмірів посадових окладів працюючих державних службовців відповідно до Постанови КМУ №292 від 06.04.2016р. «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016р.», однак йому було відмовлено у задоволенні заяви. Свою відмову вищевказаний орган мотивує тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру»,"Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв»язку з цим, з 01.06.2015року пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. З 01 травня 2016р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ, нормами якого не передбачено проведення перерахунку пенсій. Вважає такі дії відповідача протиправними, просить позов задовольнити.

Відповідач надіслав суду письмове заперечення, зазначивши, що позивачу з 29.11.2006 року призначено пенсію у розмірі 90 %, відповідно до Закону України "Про державну службу". На підставі Постанови № 1013 пункт 4 Постанови № 865, який передбачав перерахунок пенсії, у разі її підвищення, було виключено. Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХП у редакції, чинній з 01.01.2015 р. до 01.05.2016 р., умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Станом на 01.05.2016 року вказана стаття Закону № 3723-ХП втратила чинність. Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УШ передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб. Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом до 01.01.2015 р., а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХП у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на серпень 2016 року воно не регламентує ані права особи на перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку. Виходячи з цього, слід звернути увагу на те, що пенсія позивачу призначена на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХП, а її перерахунок позивач просить здійснити у 2016 році за ст. 37-1 Закону № 3723-ХП, яка до 01.01.2015р. дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку. Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку його пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХП взагалі втратила чинність, а Постанову № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.Тому відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з підвищенням розмірів заробітної плати працюючим державним службовцям. Просять відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

Судом встановлено, що 29.11.2006р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від суми заробітної плати.

11.10.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням окладів працюючим державним службовцям, відповідно до Постанови КМУ №.292 від 06.04.2016р. «Деякі питання оплати праці державних службовців».

Однак, відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність правових підстав проведення такого перерахунку. Свою відмову вищевказаний орган мотивує тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру»,"Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв»язку з цим, з 01.06.2015року пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. З 01 травня 2016р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ, нормами якого не передбачено проведення перерахунку пенсій.

Не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Розміри соціальних виплат залежать від соціально - економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав Конституційний Суд України, зокрема у рішенні від 19 червня 2001 року №9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової роботи, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально - економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно - правових актів.

Згідно статті 37-1 Закону №3723-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Постанови №865 було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді з якої призначено пенсію.

Відповідно до Постанови №1013 підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01.12.2015 року.

Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести до Постанови №865 зміни, а саме; 1) пункт 4 виключити; 2) абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики."

Зміни прийняті Постановою №1013 застосовуються з 01.12.2015 року.

Конституційний суд України в своєму рішенні від 25.01.2012 за №3-рп/2012 зазначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визнані як Законами України, так і іншими нормативно - правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Водночас, при розв'язанні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Отже, оскільки стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», якою було передбачено в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям право на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій втратила чинність, Кабінет Міністрів України Постановою №1013 вніс зміни в постанову Кабінету Міністрів України №865 і виключив п.4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, то суб'єкт владних повноважень діяв на підставі та у спосіб передбачений законом, відмовляючи в проведенні перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і Постанови № 865 у редакції, які втратили чинність.

Керуючись ч.2 ст.11, ст.ст. 17,50, 72, 86, 94, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 183-2, 186, 244-2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.19, 46, 48 Конституції України, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIIIсуд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий П.Я. Стельмащук