Справа № 164/2220/16-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/2220/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Костючика М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. У 2016 році управлінням соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації йому було нараховано та виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 920 гривень. Сам вид такої допомоги та її розмір було встановлено Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року. Для учасників бойових дій її було визначено у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 травня 2016 року розмір мінімальної пенсії за віком становив 1130 гривень. Статтею 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків: пенсіонерам за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання чи одержання утримання. Законами України від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік" та від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" була спроба змінити формулювання відповідних положень Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу" в частині, що стосується розміру цієї разової грошової допомоги, встановленої Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року, однак вказані зміни були визнані Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України. В зв'язку з цим позивач повинен був отримати у 2016 році 5650 гривень разової грошової допомоги, однак отримав лише 920 гривень, тобто недоплата за 2016 рік становить 4730 гривень. На звернення позивача стосовно виплати йому у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому законом, управління праці та соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області відмовило у проведенні її перерахунку. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області щодо перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за 2016 рік та зобов'язати провести йому перерахунок щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" на момент виплати, з урахуванням раніше виплачених сум, виплативши йому 4730 гривень.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області щодо перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за 2016 рік та зобов'язати провести ОСОБА_3 перерахунок щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" на момент виплати, з урахуванням раніше виплачених сум, виплативши йому 4730 гривень.

Представник відповідача Костючик М.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечує. Підтвердив, що в 2016 році позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 920 гривень, як учаснику бойових дій, тобто в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 2.03.2016 року „Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань". Право встановлювати розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України ще з 1.01.2015 року Законом України „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 року, яким внесено зміни до Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України. Пунктом 26 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України встановлено, що норми ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача ОСОБА_3, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності вказаного позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 є учасником бойових дій, має право на пільги встановлені законодавством України для учасників бойових дій. В 2016 році управлінням соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області позивачу було нараховано та виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 920 гривень, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 2.03.2016 року „Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань". Зазначені обставини підтвердили представник позивача, представник відповідача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом посвідчення серії НОМЕР_1 від 9.01.2016 року, повідомлення управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області № А-494/04-10 від 10.10.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Конституційний Суд України в Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" викладені в новій редакції положення ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до яких щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22.05.2008 року відновлено дію ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, згідно п. 63 Закону України від 28.12.2014 року „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", розділ VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнений п. 26, яким установлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" … застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 2.03.2016 року № 141 „Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань" у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у розмірі: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 3.10.1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, здійснюючи позивачу нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня, діяло відповідно до Закону України від 28.12.2014 року „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (чинного з 1.01.2015 року) та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2.03.2016 року № 141 „Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань".

При вирішенні позовних вимог суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні від 9.10.1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії", де зазначено, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року.

Крім того, при вирішенні позовних вимог суд також враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ, яка викладена в ухвалі від 19.02.2016 року у справі № К/800/4176/16 (№753/13867/15-а.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області при проведенні нарахування та виплати разової грошової допомоги позивачу діяло в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки при розгляді справи не встановлено, що в діях відповідача наявні порушення вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, в задоволенні позову ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України № 4-зп від 3.10.1997 року, № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року, № 1-11/2012 від 25.01.2012 року, Бюджетним кодексом України, Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України „Про державний бюджет України на 2016 рік", постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 2.03.2016 року „Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нацистських переслідувань", Законом України „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар